225 



bageste venstre Papil eller rapilpar. Ilos Individer med et storre eller miiidri' Antal I'apil- 

 griipper end h l*ar fandtes Forhuldene saaledes modilicerede, at MaveLlindsakkcn niodlog 

 en Galdegang nieer eller mindre. Galdegangene løb tæt ved Kyglniden , men uden al va-rc 

 heftede til den, fnr fra Forbindelsesstedet med de inderste Papiller. — Tarmen er tem- 

 melig vid, kun i den yderste Deel noget snevrere, næsten dobbelt saa lang som iMaven; i 

 dens yderste Strækning laa den tæt til Legemsvæggen. — Sliimhinden i Spiseroret frem- 

 byder fine, sparsomme Folder, der fortsætte sig over i .Maven, hvor Folderne blive grovere 

 og forøges i Antal samt lildcels kimne folges gjennem Tarmens hele Længde (Fig. 15)*). Væg- 

 gene af Galdegangene sees efter næsten hele deres Længde belagte med et temmelig tykt 

 Lag gule Secretionsceller, der dog ere mindre end de gule Celler, der danne den uregelmæs- 

 sigt knudrede Leverlap-), som langtfra ikke udfylder Papillens lluulhed (Fig. 3). 



Neldesækken er pæreformet. Kel de fim ene (Pig. 14) sees kun af een .\rt, i det 

 Hele temmelig smaa, af 0,0036—0,005""" Længde, langstrakte, tilspidsede mod begge Ender, 

 sædvanligviis noget beiede og, som det synes, lidt flade paa den ene Side; inde i dem sees 

 den sædvanlige Traad. 



Kj onskjertlen udfylder deu storste Deel af Lcgemsliulen, idet den med sine 

 Lapper rager op paa Siderne af Maveblindsækken og mellem Galdegangene. Den er mindre 

 tæt og fast end sædvanligt, da dens Lapper ere mindre talrige, mindre tæt sammentrængte, 

 løst forbundne, og mindre tydeligt samlede til storre Lapdannelser. Hver af disse Smaa- 

 lapper. Acini (Fig. 16), er af ikke ringe Størrelse, som naaer op til l'/j til næsten 2°"° 

 storste Diam. ; de sees noget fladtrykte, hvælvede paa den ovre, flade eller lidt udhulede paa 

 den nedre Flade, af uregelmæssigt rundagtigt eller ovalt Omrids, underlidcn med Antydning 

 til Lapdannelse; paa hele Underfladen Ondes de, ofte hge ud lil Uanden, bedækkede med 

 kugleformede, pæredannede eller ellipsoidiske, tæt sammentrængte og sauledes ofte hverandre 

 sammentrykkende secnndære Acini (Fig. Hi A, B); omtrent fra Midten af hver Lap ud- 

 springer Udforingsgangen (Fig. IGB.). Sliimkjertlen («Leber«, N.) viser den hos Aeolidierne 

 vanlige Grundform og Bygning.-) Spermalotheket (»Gallenblase", Nordm.) er langstrakt, 

 pølseformet, sammensnoret ved Grunden; tæt ved dette fandtes et ganske lignende Organ, men 

 hvis Indhold ikke var Sæd, men ubestemt kjernet og cellet Masse'""). Sædgangen var 

 meget langstrakt og tynd; Penis langstrakt kegleformet. — Æggene i Ovarierne (Fig. 17) 



M Den af Norcimann (1. c. p. 17) antydede eicndommeligc Bygning af Mavens Væg knndc ikke iagUages 



paa vor Art; ifolge N. skulde den see ud som bedækket med en Masse yderst smnn Spidser 



(«Spitzen»), der ved regelmæssige Afstande vare skille fra hverandre. 

 ^) Den af Noidmann (I. c. p. 20—23) beskrevne Lever maa være en Deel af Kjonsappnratel, efter al 



Sandsynliglied Sliimkjertlen. 

 =) To Spermatfillieker synes if.dge Alder i llannuk 1. c. part VII. p. 11) ogsaa al vure rorefundiie 



hos enkelte Aculidier, ims Ooritlerne findes der Jilli<l to. 



ViHi'iisk. SeUh Skr., 5 Ila.-I.lii-, !llllu^^illl.-n^^. og miilbem. AfJ., 7 DJ. -^ 



