230 



ere mindre, Storrelseu tiltager derefter kun i ringe Grad til henimod Midten af Legemet, 

 hvorfra den kun aftager ubetydeligt. Yderst i Papilrækkerne, i selve Rygranden sees ganske 

 unge, fremspirende Papiller som meget smaa Knopper, der dog ofle ere saaledes forskudte, 

 at de sidde lige for Mellemrummene mellem Rækkerns*); de indenfor stillede Papiller ^re 

 endnu meget smaa, de disse nærmest staaende af mere end den dobbelte Størrelse, og 

 derfra tiltager Storreisen nu indefter; underliden forstyrres dette regelmiessige Forbold ved 

 stedfunden Regeneration, der bringer mindre Papiller ind mellem de største-). Papillerne 

 ere trinde, dog undertiden ligesom tresidige (Fig. 36), cylindriske, og i Enden kort tilspidsede 

 eller kegledannede ; de inderste ere paa en Deel Individer af samme Form som de øvrige, 

 paa andre (tilhørende den hvide Varietet)') ere disse starre, flade, ligesom noget oppustede 

 og ganske gjennemskinneude. Papillenie sees i det Uele ofle rynkede og foldede paa for- 

 skjelligt Sted og forskjellig .Maade, især fandtes meget almindeligt en Indsnoring under >'elde- 

 blæren ; .Møllers .MS. bemærker udtrykkeligt, at de paa det levende Dyr udstrækkes og sammen- 

 trækkes i ikke ringe Grad*). 



En temmelig stor Mængde ludivider af denne .\rt er af Holbøll, Meller, Zimmer 

 og Olrik indsamlet paa forskjellige Punkler af den grønlandske Vestkyst, ved Julianehaab, 

 Godthaab', Nennortalik og Lmanak. Ifølge .Møllers MS. Gndes denne .\rt loverall ved ky- 

 sterne i temmelig Mængde og til enhver .\arstid, paa forskjellige Tangarter indtil en Dybde 

 af 5 — 6 Favne« *|. 



TrnUilcr nzstcn lil anus. de anilrc tiruppcr mere sammenllydende». Disse Angivelser tiidrere 

 vistnok fra l'ndrrsogrlse af rt Individ, der har hurt lil Ae. bosloniensis. C, som M. ikke bar adskilt 

 fra denne Art. 



M SmL Ae. Sracctiiana. Pti. Tab. II B. f li. 



*) Møller ttemzrker i sit MS . at Papillerne hos det levende D.\r næsten falde ligesaa let af som paa 

 det dede. men at de meçrt let reeenereres: •! de saaledes paany fremskudte Papiller er den ind- 

 vendige Masse i Becvndelsrn mecet bleg os næsten ufarvet* 



*i Jeg anlog fi>r<l. at disse Indnider. drr stamme fra lmanak og .Nennortalik, tilhørte en egen Art 

 (Ae approiimans, mihi', men fandt senere Ivdrlige Overgangsled mellem denne og den sædvan- 

 lige Form, ligesom Jeg saa (see ndf.; en netop aldeles lignende Afart af den nzrstaaende Ae. Scac- 

 chiana, Ph. lastet en ubrtvdelig Forskjel i Kjæbeform. en slurte Hoide og Længde af de lyst rav- 

 sole Mellemlænder og et, som det syntes, mindre Anlal af Papiller (af h\ilke der paa eet Individ 

 taltes liO— IÖO paa hver Side; ville disse Individer dog sikkerligt ikke danne nogen egen Art. 



*l En enkelt Gang saaes en eiendommelig Monstrosilet af en Papil Fis. Ki-, denne var nemlig kort, 

 afrundet i Enden og bar der lidt ud tilden ene Side en mindre Papil: den sidste indeholdt .Neldeblæren 

 o% Spidsen af Leverlappeo. hvilke Dele manglede i den nedenfor værende Papildeel. Monstrøsiteten 

 nua antages fremkommen ved et Dyrs Bid I Papillen. 



*l Ifalge Fabricius (Fn. Gr. p. 346) Ondes den -in fnndo maris argilloso vel sabuloso inter mytilos ad 

 littora freqaens.» 



