237 



I Fodens Forrand sees el sammenhængende Lag af store (e. 0,28""" lange, 

 0,08"°'" brede), pære- og kolbeformede Kjertlrr. 



Hjertekammeret er meget kraftigt, af o\iil Form, i nin-'ciiliiinle summenlrukkcl 

 Tilstand af c. 1,25""" Længde. I Overeensstcmmelse med Inad der er antydet af den langt 

 fortil liggende Nyreaabning ligger Nyi'cii Icninii'lig lanj^t ficiiiad, paa I dsidcii af Tarmen; 

 den var af 0,75 til c. I""' Længde, og af langstrakt, oval Form; Ldforingsgangen er lidt 

 længere end lios de Heste undersogte Former, omtrent af Organets egen Længde, lidt 

 krmiimet i den yderste Deel. 



Kjonskjertleu') saaes meest af 6 — 8""" Længde; den er skraat udhulet paa For- 

 fladen, saaledes at den nedre Flade er større end den ovre; den i;r temmelig mørk, sæd- 

 vanligviis af smudsigt giiulbruun eller bruuuguul Farve, storiappet, aliiiiiideliKt med G Lapper 

 paa den ovre og 5( 6) paa den nedre Flade. Den tykke Deel af Kjons kjertelgangen 

 (Ampullen) er temmelig lang, undertiden meget lang, kun bestaaende af nogle faa N'indinger, af 

 gullig Farve. Sliimkjertlen (med de af samme omhyllede Dele) saaes af 5 — T""' Længde og 

 5 — 6""" Brede. Dens store Lap, d. e. den egenlige Sliimkjertel, viste ovenfra næsten con- 

 stant 3 større Vindinger (gyri), nedenfra flere. Kjertierne i Væggen af Sliimkjertlen (Fig. 46) 

 vare overordeniigt stærkt udviklede og naaede en Længde af 0,2""" ; paa enkelte Strækninger 

 af Hulerne saaes ligesom Rester af et Flimmerepithel. — Penissækken er stor, næsten 

 kuglerund, for største Delen udfyldt af den korte, kraftige Penis-). 



2. C. ScaGchiana (Ph.). 



= Eolis Scacckiana, Fk. Enum. moll. Sic. II. (Î844J. p. 74. t. XIX. f. 6. 



Tab. Il B. 



De Individer, som under denne Benævnelse fandtes i Fniversitetets zoolomiske Mu- 

 seum og derfra vare overgaaede til det zoologiske, hidrørte fra afdode Prof. Esehrichls egne 

 Indsamlinger ved Middelhavet og vare efter Eschricht muligviis bestemte af Philipiii selv og 

 skulde saaledes være authentiske. Arten er hidtil kim Ix'kjendt af Philippis Diagnose og 

 Beskrivelse, og det var saaledes vel muligt, at de betydelige AfvigelsiT i de af mig fore- 

 fundne Forhold fra Philippis Angivelser ■■■) kunde tilskrives ufuldstæudi- I lulersogelse fra 



') Paa el ikke ganske lille Individ vare Kjoiisorganerne paafalihii.le lidt ndvikledc i Storrelse, iovrlgl 

 noimale; paa et andet mindre fandtes knn hoist ulvdelige Spdr til dette Organsvslein. 



^1 Spevniatotheket blev aldrii; paaviist nied tilstriekkeliu .Sikkerhed ; enkelte Gan^e synles del al vise 

 sig som et langstrakt, kral'tigl, i liere Vindinger oprnllel Hor. 



') Philippi mener at have talt 10 lUckker med 3 Papiller i hver; Papillenic skulde være groiinc . men 

 Ircmbod paa de Heste, de Ijsc, Individer for mig iiUcl Spor til en saadaii Farvning, som kun frcm- 

 traadle meget utydeligt paa enkelte af de andre. — Gray (guide. p.ii:>) lienforcr Arten til de Ivpiske 

 Aeolidier. 



