254 



atlanlicnsl \il være at bevare fremfor det ogsaa langt yngre Gmelinske. Del var ogsaa 

 denne Art cScyllée nacréei, som Bosc iagttog i det aabne Atlanterhav mellem Frankrig og 

 de forenede Stater, og Borj- St. Vincent sydligere i samme Hav mellem Gap og Tristan 

 dAcunha. Cuviers GI. octopterjgius er Forslers GI. atlanticus, men der foreligger, som anført, 

 ikke nogen gyldig Grund til at forandre Forsters Benævnelse ; den franske Forfatters GI. bexap- 

 terjgius er opstillet paa saadanne Former, der ikke skulde have 4 Par Papilgrupper (hvilket, 

 som anført, ikke er Tilfældet med nogen Art i fuldvoxen Tilstand), og er desuden en col- 

 lecliv Art, der ifølge Cuvier omfatter Former fra Atlanterhavet, det philippinske og Mozam- 

 bique-Havet. Lamarck's GI. Forsten er ligeledes en collectiv .\rt, der omfatter Former fra 

 •alle Have« ; Quoy og Gaimard's Art af samme Navn er (ifølge Localitet og andre Mærker) 

 derimod alene den her omhandlede, som ogsaa er dOrbignys GI. radlatus'l. 



Der foreligger hidtil ikke nogen god Figur af GI. atlanticus; ifølge Lessons 

 Vidnesbyrd (I. c. p. 288) skulde den hos Blainville (man. pl. \LM. f. 3) være den bedste, 

 men denne er neppe bedre end den gamle .afbildning hos Breju. De senere Fremstillinger 

 af Dyrel i Voy. de l'Astrolabe (1. c. f. 6, 7, 8) s.vnes meget lidt naturtroe. Figurer, som 

 ere lagne efler dode Dyr, ere naiurligviis ubrugelige. 



I Iniversitetets zool. Mus. Ondes et meget stort Forraad af Individer af denne Art. 

 Det skyldes Indsamlinger af Skibscapitainerne Andréa og Strandgaard, men fremfor Alt 

 Capt. Ilygom, fremdeles Lieutenanterne Koch og Bruun samt Lægerne Matthiesen, Prosch 

 og Bircherod. Local i telerne, paa hvilke disse Dyr ere tagne, have været følgende: 



0° N. B. 



30° V. L. 



1° - 



26° — 



2° - 



21° — 



7° — 



30° — 



8° - 



26° — 



8°38' — 



21' 08'- 



9° N. B. 



22° V. L 



12° — 



22° 



13° - 



30° — 



15° - 



27° - 



18° — 



29° — 



19° - 



20° — 



'i Liçesom åti i Zoolosien OTcrfaoTcdet er bICTcn tasrt mecet for stort Hcdstd UI slett« og utTdelige 

 BeslriTclser af Djreformer. der kun forrlaae i rnkfllc. tilmed ofle slet lievaredc F.xemplarer, 

 som derfor ikke engane have könnet beskrires paa tilttørlic Maade, saaledes gjzlder dette ikke mindst 

 om Malaeolocien. og Videnskatten Tilde her som i det Hele have xrnl bedre tjent med, at der intet 

 Henstn ^ '° ^iset lil saa overfladiske nz skjedeslnse Itehandiinçer. som dem. der have affedt de 



manee i . ?< og abe<t(mmelige Arter og Sizcler. af hvilke denne som hver Green af 



Zoolosien ti^r »^^ stor Overflod. 



Den af Blainiille (IS|6. opstillede Laoiogeras Siegt s^nes at høre til OTennzrnle Kategori 

 af SIrsler; det er rimeligt, at den er opstillet paa en Aeolidie med sammenrykkede Papiirxkker. os 

 hvis Papiller ere faldne af; maligt skjendt neppe sands)nligt. ogsaa paa en Glaocas, men det vil 

 lel tiestaodigt blive abettemmejigt, om som aogivel^ paa ozrvzrende Art. 



