20° N. B. 



26° V. L. 



22° — 



22° 



26° — 



35° — 



20° — 



23° 



26° — 



22° 



28° — 



35° — 



30° — 



36° — 



255 



40° N. II. 2i° V. 1. 



-i— 8"^ S. IJ. 33° V. L. 

 11° _ 33° _ 



29° -i' — ll)°30' — 



27° — 4fl°50'ü. L. 



Af forskjellige af ovennævnte Samlere ero de tagne paa 2° X. 1$. 21° V. Fi. , paa 

 12° N. B. 22° V. L. og 9° N. B. 22° V. L. Lesson anfører at have taget dem i störst 

 Mængde i et Bælte af 2 — 1° paa begge Sider af Æqvator, Quoy og Gaimard paa 7° N. B. 

 og 30° S. B. Angivelser om Aarstiden. paa hvilken Dyrene ere tagne, mangle med Und- 

 tagelse af for et Par af Hygoms Indsamlinger (paa 4° N. B. og 26° N. B.) , der vare fore- 

 tagne (5) Novbr. 1857 og (10) Oclbr. 1858. Quoy og Gaimard indsamlede dem i Juli og 

 August. De synes efter de foreliggende (især Lesson's) .Meddelelser kun at komme til Ilav- 

 fladeu i næsten ganske roligt Veir, men baade ved Dag og Nat (sml. nærmere nogle ^Icd- 

 delelser ndf. fra Prof. Reinhardts MSS.). — Som ovenfor angivet, bevares i Museet et enkelt 

 Individ af en Glaucus, der efter sit Ydre skulde synes al tillinre denne Art, uagtet denne 

 Henføring maa blive noget tvivlsom, da Dyret (af Commis Hansen) er taget den 18de Nov. 

 1863 i den sydvestlige Deel af det indiske Hav, i Havet SV. for Mauritius. Muligviis 

 kunde den være den Péronske Art (GI. eucharis, Per.). 



Jeg har kunnet undersøge de ydre Formforhoid hos et særdeles stort Antal Indi- 

 vider, som Universitelsmuseet havde erholdt fra Atlanterhavet, og har paa den anatomiske 

 Undersøgelse kunnet anvende 13 Individer, deels og for største Delen hidrorende fra l'ni- 

 versitetsmuseet, deels fra Secretær Friis's Privatsamling. Disse Individer vare alle saarc 

 godt conserverede, enkelte noget sammeutrukue. 



Længden varierede mellem 13 — 21™'", af Inilko de 5—6 kom pna den lialeagtige 

 Forlængelse af Foden; et Par enkelte vare kun 6 — 7"'" lauge. Det levende Dyr er lielydeligl 

 længere, efter d'Orbiguy (Isl. Canar. p. 42) endog b"" langt. — Farven af det levende 

 Dyr er efter forskjellige samstemmende Beretninger (Forster, Quoy & Gaimard, d'Orbigny 

 o. ti.) morkeblaa paa den mod Lyset vendende Bugside; l'odsaaloii er (som allerede bernrl 

 eller omtalt af Breyn og Dupuul) paa hver Side kanlt'l uumI cl indigolilaal Uaaud, bagesl 

 smelte begge sammen [)aa Halen; hos en Nar. af denne Art gaae efter Quoy og Gaimard 

 (1. c. f. 6) Sidegrene af fra dette Baand og heelt ud paa alle tre Armparlier; hos en anden 

 Var. skulle Papilspidserne være rundtom blaae. Farven er sølvskinnende perlegraa paa hele den 

 nedad vendende Hygllade. De i Spiritus bevarede Dyr viste sig paa hele Ludersidcu, 



