260 



Foden er langstrakt, bredere i den forreste Deel, som svarer til den bredeste 

 Deel af Ryggen; fra de afrundede Fodbjørner sees ligesom en svagt ophøiet Liste fortsætte 

 sig op til Tentaklerne; Foden staaer med Randene ud fra Hals og Sider. Den er fortil 

 vaabenskjoldformet, med næsten ligelobende Forrand, med store afrundede Fodhjørner, bag 

 hvilke Fodsaalen sees smallere, derefter atter lidt bredere, atter smallere og derefter aftagende 

 i Rrede ud til Enden af den i Længde meget varierende Hale, som paa enkelte Individer 

 udgjorde næsten de lo Trediedele af hele Fodens Længde eller endog mere.*) 



Medens den stærke Udvikling af mørkt Pigment paa hele Dyrets Underside gjor det 

 umuligt fra denne Side al skimle Indvoldene gjennem Legemsvæggen, skinne disse 

 derimod, især paa Individer, der ere slappe og have mistet den hvide Relægning, tydeligt 

 igjennem de ydre Hedækninger paa hele Rygsiden. Forrest opdages saaledes Kjæberue (som 

 ogsaa sees lydeligt fremtrædende paa Indersiden); den forreste Deel af .Mavens Sidefortsættelser 

 skiimer paa Rygsiden ofle ligesom sorlpunklercl igjennem, og undertiden opdages mere udad 

 de mørke Galdegange; p.na Rygsiden skimles fremdeles ud til Ueire en Deel af Kjnnsorga- 

 nerne iSliimkjerllen, Penissækken), og ofle el Stykke af Tarmen; omtrent [laa Midten af 

 Ryggi-n skinner lljrrtckamnierel igjennem, og bagest skimtes Ivjøuskjertlen teniinelig tydeligt 

 som en rundaglig, guulladen Masse. Gjennem Rygsiden af Papillerne tegne Leverlajiperne 

 sig som kort- og lælgrenede, graalige eller graaliglbrune Stammer; og paa saagodlsom alle 

 Individer saaes, i slorre eller nnndre .Mængde, smaa guullige langstrakte Legemer (Entozoer) 

 skinne gjennem Redækningerne paa hele Ryggen og Rygsiden af Papillerne ; de laae for en 



Disjic papllligiienilc .<!.Tkke saopg dannede of en temmelig Ivk Væg, som vnr aldeles uden Pigment 

 og bcslod af cl t)kt lludlag, spækket med .Ncldcflini, der tildeels vare nkkcdc snnimcn i iNelilcbaltc- 

 rier, og under Hudlaget af et meget stärkt Længde- og et svagt Krcdstraadlag. Gjennem A.vcn af 

 Sækken lub ofte en Strang, dannet af Smaaceller, der i Storreisc og Form mindede om Ncldcnnicnc. 

 Do I uhvre Masse tilstedcværerde Neide fiim vare temmelig store (af 0,0|j7 — O.Oii"'" storstc Diam.l, 

 af oval Form, med \xe- og S|iirallniad. Sædvanligviis \ar hele Traaden og den l)kkerc A.\estræng 

 skudt frem; ved Overgangen nullem disse Dele snaes meget almindeligt et l'ar frenistaaeiidc GJen- 

 hagcr iPler)giai, saaledes som de saa hvppigt forekomme ved Coclenteralcrnes Ncldcnini; Traadcn 

 saaes jævnligt af 10— ?0 Gange Capslens Længde. Meget almindeligt, næsten paa de fleste stiirre 

 KeldtHim og især i .Nrlilebatterierne, Ingtlogcs ligesom en temmelig tyk Hætte med kornet liidhold 

 skjævt siddende ved >eldrcapslcns lukkede Ende; Hætten saaes almindeligt (ogsaa i Neldcbatleriernc) 

 forlængel i en lige, t Enden sædvanligt lidt opsvulmet Traad, der havde 3—8 Gange Capslens Længde. 

 Ilælten maa hore til den Dannelse, som af Gosse (hist of the br. sea -anemones nnd corals. ISGO. 

 p XXXVI. pi. XI. f. II q, 12 q) er beskrevet som Peribola. Ved den til Hætten horende Traad saaes 

 Melderimene heftede til Huden (og til den halvkugleagligc Bund i Neldcbatterietl. Disse Organer op- 

 fattedes som og viste sig ved directe Sammenligning med og Lndcrsugelse af en atlantisk Velel at 

 være losrevne Fangtraade af Veleller. 

 'i Quo)' og Gaimard il. c. p. 2T9i anforc, at Halen underliden kan være meget kort, og at de en Tid 

 derved bleve forledede til Opstillingen af en egen Art, GI. brevicaudatus. 



