269 



er større, fortil lioiere, hngad lavere og oventil heftet til Kjæbens horizontale Plade, og en 

 nederste Deel, som er bredere liajjad w^ IVcmcfler skyder sig hen til Typgcfortsæltclsen. — 

 Mundhulens Loft staaer frem langs Midtlinien og falder skraat opad til begge Sider; det er 

 forrest bredest, i sin ovrige Stra'kiiing smallere, bagest atter bredere ved Overgangen i 

 Spisereret; fortil er Loftet paa m lillr Slr.ikning glat, bagved (indes flere Folder, der fort- 

 sætte sig op i Spiserøret tilligemed to særegne temmelig brede, men tynde Muskler. Mund- 

 hulens Sidevæg er udhidet for Tungen; oventil danner den en opefter skraanende 

 Flade, som er bredere fortil og ved en dyb Fure adskilt fra Loftet. — Tungen udfylder 

 det Meste af Mundhuulheden; den er kort, for Enden afstumpet, sædvanligviis med lige- 

 Ifibende underrand. — .Mundhulens l>(!k hedning er gjennem hele dens Udstrækning af 

 sortviolet, fiinlprikket Farve, som især er stærkt udtalt paa lijæbemuskelmasserne, hvor den, 

 fornemmelig ud imod Mundbihub'n, d.mner tætstaaende fine Linier (som ofte allerede sees 

 skinne gjennem Ivjæben); paa ^lundhuleus Lol't og Gulv saavelsom paa Tungen er Farven 

 mere sort. Denne sorie Farve hidrører fra det moleculære sorte Indhold i Cylinderepilhe- 

 liets Celler; Epitheliet dækkes af den sædvanlige mangebladede Cuticularbeklædning, som 

 paa Udsiden af Kjæbemuskelmassens Forende danner line , med den tilheltede Rand par- 

 alleltlobende Folder. — I Mundbihulerne, underliden ogsaa i selve .Mundhulen fand- 

 tes ubestemmelig dyrisk Masse, blandet med Masser af iSeldefiim, for allerslorste Delen lig 

 Dyrets egne; lignende fandtes ofte ogsaa paa Cuticuia mellem Tænderne; en enkelt Gang 

 saaes en (som det syntes, Glaucus-)Æggesnor fritliggende i Mundhulen. En enkelt Gang 

 saaes en temmelig stor Phyllirriioë grebet midt paa Legemet og fasthaget i Mundspalten 

 ved Kjæberne. 



Tungens culicula er tyk. af — 0,016""" Gjennemsnit. Raspen') indeholdt (efter 

 herhen horonde Undersøgelse af Id Individen 12 — 21 Tandplader; under og bag Raspe- 

 dækket fandtes enduu 6 — 14 foruden I — 2 uudviklede, saaledes at TotaJanlallet af Tand- 

 plader belob sig til 19— 31. Tandpladerne ere guuliadne, kun i den tykki're mellemsle Deel 

 afBagrandeu afGrundlladen og i Spidsen af Benene kastauiebrunlige, hvilken Farvning alle- 

 rede falder stærkt i Oiueue ved Undersøgelse af Tungeryggen med Loupe. Paa en Deel, sæd- 

 vanligviis mindre. Individer, men som iøvrigt i alle Henseender ogsaa nu'd Hensyn til hjæ- 

 ber stemmede med de storre, vare Tænderne-f) mørkere, af morkt kastaniebruun Farve med 

 Undtagelse af i Oddeparliet og særligt i Spidsen af Smaatænderne (Deuliklerne), h\or de 

 vare guuliadne; Antallet af Tandpladerne var bos disse Individer ligesaa ustadigt som hos de 

 andre, men Breden ofte mindre (0,2— Ü,-2a°""), ligesom Antallet af Denliklerne sædvanligviis 



») Som ovenfor angivet, har Loven forst fremslillcl Raspebygningcii lios Claucus (liexapleryglus) (I. c. 

 t. 3); hans Figur er copieret i Gray's guide (p. 223. f. 120). 



t) Till) VI rig 17. 



