271 



ude i Armon i ringle Afstand fra Papillrrnc og udfylder mere end "u af Armparliets Tvær- 

 gyenneinsnii; dog indtager den ikke ^lidlen af Armen, men er mere nærmet til dennes for- 

 reste Væg, medens Armens ovrige liimi uptages af en med Legemets store lîlodrum com- 

 municerende Lacune, som er gjennemtnikket af løst Bjelkevæv, medens lignende IJindevæv 

 mere umiddelbart hefter .Maveforlængelsens forreste Væg til Armen -|-). Maven gaaer fortil 

 temmelig brat over i cardia, bagtil fortsætter den sig derimod temmelig jævnt over i Mave- 

 blindsækken; .Mavens forreste Deel lober, som anført, smallere til mod Siderne, udvider sig 

 atter lidt til Divertiklet og optager i denne yderste Deel sædvanligviis tre Galdegange, hvis 

 Aabninger sees fortil, bagtil og en imellem og over begge disse ; bagtil og nedad paa høire Side 

 afgaaer endelig Tarmen. JMaveblindsækken-J-f) er af Vidde omtrent som Tarmen; den 

 beskriver i sin forreste Deel en Bøining til Venstre og er i denne Strækning lidt snevrere; 

 den stiger derpaa nedad, idet den bliver videre, og lægger sig (ligesom TarmenI ind i en 

 Grube paa Undersiden af Kjønskjertlen, fortsætter sig hen langs denne, idet den udvider sig 

 til en større Divertikeldannelse i Egnen af anden, en mindre ved tredie og en ganske 

 lille ved fjerde Papilbuejj-j-); i disse Divertikler modtager den Galdegange fra anden, 

 tredie og Ijerde Papilgruppe, og træder ind i Haleroden, hvor den ender tUspidset. — Tar- 

 menffff) er tyndere i den forreste Deel, lidt tykkere i den bageste; i det Hele lidt tyk- 

 kere, men kortere end JMaveblindsækken ; den stiger ned lige bag Penissækken, lige foran 

 Hjertet og Kjønskjertlen, lægger sig ind i en Fordybning paa Undersiden af Kjønskjertlen 

 (hvor den i Begyndelsen er adskilt fra .Maveblindsækken ved et Par Lapper af Kjønskjertlen), 

 nærmer sig mere til hiin og folger den til Egnen af Galdegangen fra anden høire Papil- 

 gruppe og hen under den, hvorefer den atter bliver videre og gjennem en Fordybning paa 

 KJønskjertlens høire nedre Rand boier lige udad og ender i den vulstede Analaatining umid- 

 delbart foran tredie Papilgruppe. 



Sliimhinden i den tyndvæggede Mave er næsten glat, kun henimod Pylorus 

 og Maveblindsækken flint og tæt foldet; i Epitheliet, især paa Folderne, lindes sort Pig- 

 ment. Alierede udvendigtfra gjennem Rygbeklædningen (smL ovf. p. 265) skimtedes paa 

 de allerfleste Individer, især dem, paa hvilke den hvide Bestøvning var gaaet af, i .Mave- 

 egnen ligesom runde Smaaskiver. Ned nølere undersøgelse viste samme sig beroende 

 paa en spredt, pladeagtig, skarprandet .\fstodning af Sliimhinden, hvorved den under- 

 liggende .Membran var kommen tilsyne som Smaaskiver af c. 1°"" Diameter. Saadanne 

 Afstødninger saaes kun i den Ldstrækning, i hvilken Maven var forbunden med Ryg- 

 bedækningerne. De vare neppe frembragte ved Berøring med de meget større, runde 



t) Tab. VI. Dg. 22. 



tt) Tab. VII. Ug. 8. 



ttt) SmI. Tab. VIII A. f. II. 



tttt) Tab. VII. fig. S. 



