295 



Delte Dyr') liy:iie(Jc ganske liclydeligl andre l].\f'iiii)larür al' (ilancns longicirrus, med 

 hvilken den Ksdiclioltz'skc Art overhovedet synes at frembyde meget betydelig Overeensslem- 

 mclse, saaledes at begge disse Arter skidde synes fornemmelig knn al adskille sig ved Tiislede- 

 væreisen af et forskjelligt Antal af Papilhobe. Del iiar allerede oftere ovenfor været bemærket, 

 al Forfatternes liyp[iige Angivelser om Glaiiker med 3 Par l'aiiilgnipper vistnok kun beroe 

 paa mangelfidd l'ndersogelse eller paa Iagttagelse af unge Individer. Ifnlge IJeinliardfs In- 

 dersogelse — som jeg har gjenoptaget paa det i Spiritus bevarede exemplar, men ikke med 

 ganske samme Resultat — skulde dette Individ nu ndop kiui hav c havt Ire saadanue 

 Grupper, og herpaa støtter Reinhardt væsenligst Identiliceringen saavelsom derpaa, al han 

 har seet ligesaa smaa Individer af GI. longicirrus, hvilke dog bare 4 Papilhobe. 



Dyret var meget mindre end GI. paciflcus, Eschsch.; efter R. kun af b\-i V.L. 

 Længde i udstrakt Tilstand, medens det i Spiritus bevarede Ex. endog kun maalte 8""". 

 Ifølge Undersøgelse baade af det levende og det i Spiritus bevarede Dyr var Hovedet tem- 

 melig tykt; Kroppen meget slank, langstrakt med en lang Hale, der rigeligt maalte Halvdelen 

 af Dyrels hele Længde. Antallet af Papillerne i hver Gruppe var meget mindre end hos GI. 

 longicirrus; R. meente i den forste og anden at have lait 10, i den tredie to. Jeg fandt i 

 den forreste Papilhob 13 — (venstre Side) 14, af hvilke den 5 — 7de vare de største; i den 

 anden Hob talte jeg 7 — (boire Side) 9, af hvilke de bag Midten (paa hoire Side G — 7de| 

 vare de slorste; i den tredie Gruppe fandtes 3 bagiil i Storrelse tillagende Papiller, men bag 

 samme saaes (som Spor til en fjerde Gruppe) endnu en enkelt, paa venstre Side lille , paa 

 hoire meget større Papil. 



Farven spillede ifølge MS. paa Rygsiden i Blaat, paa Siderne af Legemet var den 

 lyseblaa med solvhvidt Skjær; Omegnen af Munden, de forreste Følere (egenlige Tentakler), 

 Foden samt Bugsiden af Papillerne var af dyb violetagtig-blaa Farve ; en svag mørkere Stribe 

 saaes løbe ud ad Bugsiden af det forreste Armpar, hvilken paa det i Spiritus bevarede Individ 

 (saaledes som ogsaa paa flere Individer af GI. longicirrus) viste sig som en ved Afstødning 

 af alt Pigment guulladen Stribe. 



Neldesækken var temmelig kort; jNeldefimene stemnuMle med llcusyu lil ind- 

 byrdes Forskjelligheder, Form og Størrelse maaskee meest med dem hos GI. lineatus. De 

 med Spiraitraad vare sædvanligviis af 0,027""" Længde; de colossale Neldeliim iagttoges 

 ligesaa sparsomt og vare af samme Størrelse som hos nysnævnte Art. 



Subg-. 2. Glaucilla, Bgli. 



Caput validum. Corpus subvcnlricusuni, brevicaudaliun ; hrachia uiiii;is prominentia, 

 pa[)illis plnriseriatis; pcni exungvi. 



') GI. [jMciliciis, ICscliscli.V It. liCTüli. I. I', ji. 3-5. 



