296 



Denne lille naturlige Gruppe, hvis Beretligelse som saadan nalurligviis ogsaa var 

 forudseet af Reinhardt, hvem Videnskaben skylder de to nye eller saa at sige nye Sydso- 

 Arter, paa hvilke den er begrundet, er ved meget skarpe Characterer udpræget fra de 

 typiske Glauker. 



Glaucilleme ere mindre end de ægte Glauker og af en meget mere plump Le- 

 gemsform: Armene ere stærkere udviklede og længere, og et andet Armpar tydeligt ud- 

 præget: Halen er kortere. Papillerne ere, idetmindste i de forreste Papilbuer, ikke stil- 

 lede i en enkelt, men i flere Rader; deres Antal er storre i de forreste Buer, og de storre 

 Papiller i det Hele af en forholdsviis betydeligere Storrelse end hos de ægte Glauker. — 

 Til disse ydre Characterer slutte sig endnu nogle enkelte betydelige Forskjelligheder i den 

 indre Bygning, saaledes den kortere Penis uden Krog, en anden Beskaffenhed af 

 Divertiklerne paa Maven (de forreste store Galdegange (s. ndf.)) og endelig Mang- 

 len af de store N'eldefiim. 



1 GI. marginata (Reinh). n. sp. 



■= Glaucus marginatus, Reinhardt. MS. 



GlauciUa marginaia (R.J. Bgh. 1. c. p. 325. 



Par brachiorum anterius elongalum, longitudinc papillas longissimas aequans; par 

 secundum bre\ius, sed omnino dislinctum. Papillae bre\ lores; posteriores terliae seriel 

 rauila bre\iores. 



Tab. I.\ A. 



Prof. Reinhardt har af denne Korm hjemsendt 12 temmelig stærkt contraherede og 

 i det llcio nu ikke meget vel bevarede Individer, som Jeg har liavt til ydre Undersøgelse, 

 og af hvilke de tre velvilligt ere blevne mig overladte ogsaa til anatomisk. 



hisse I))T ble\e tagne paa Galathea-Expeditionen den 28de— 29de Septbr. 1846 paa 

 29=37—52' N.B. og 149° 37'— 150° I2'V. L., d. e. i det nordlige stille llav i Nærheden af 

 Sandwichsocme, deels ved fuldkommen gpeilglat Havflade, deels under en let Brise med 4 

 Miles Fart; sammen med dem fangedes enkelte Kxemplarer af GI. longicirrus, desuden som 

 sædvanligt især Veleller, Porpiter og enkelte Janlhiner. Reinhardt bemærker, at Dyret var 

 ligesaa langsomt og dorskt i slhe Bevægelser som GI. longicirrus; de to forreste Papilhobe 

 holdt det \el hyppigt horizontalt udstrakte (ligesom hiini, roen ogsaa ofte bøiede ned i 

 Nandet mod Rygsiden. 



Denne Art opnaaer, efter R.s l'ndersngelsc af de levende Dyr, kun den ringe Storrelse af 

 5—6'". — Den rene h\ide Farve med Sitlvskjærel er eller MS. og saaledes altsaa hos det 



