320 



Kræftcellen fra Epithelialcellen. Uagtet jeg for mit eget Vedkommende ikke finder nogen 

 Vanskelighed ved at skjelne dem, gives der dog Tilfælde, hvor disse Celler paa visse Ud- 

 viklingstrin fremhyde nogen Lighed indbyrdes. Dette gjælder dog kun om Tavleepitheliets 

 Celler, derimod ikke om Cylinderepitheliets, og jeg skal i Afhandlingens første Afdeling have 

 Leilighed til at gjore opmærksom paa adskillige hidtil ikke bekjendte Forhold i deres Byg- 

 ning og Væsen, der aldeles ikke tilstæde nogen Forvexliug med Kræftceller, men ville give 

 et yderligere Bidrag til at skaffe Benævnelsen og Begrebet Epithelioma Borgerret i den pa- 

 thologiske Anatomie. 



Skjøndt Epithelialsvulster med Cylinderepithelium ere iagttagne af Flere, saaledes 

 som jeg noiere skal omtale i Afhandlingens anden Afdeling, ere disse Svulster dog hidtil 

 ikke opstillede som særegne Arter. Jeg skal nu i det Folgende beskrive to Arier af Epithe- 

 homa med Cylinderepithelium, nemlig Epithelioma cylindraceum foliaceum og globosum. 



I. 



1) Epitlielioma cylindraceum foliaceum. 



Epithelioma cylindraceum foliaceum (Tab. I. Fig. 1 og 2) danner Svulster, der have 

 Storreisen af en Nod eller Valnød indtil Storreisen àf en middelstor Appelsin; jeg har iiiiilil 

 ikke haft Leilighed til al iagllagc mere end een Svulst ad Gangen hos sannne Subject. Dm 

 har sit Sæde paa Indsideu af Endelarmen strax indenfor OriOciuin ani, fastheftet \aû en 

 bred flad Stilk, der kan naae I — 2 Tommer op i Rectum, medens selve Svulsten i llegelen, 

 navnlig naar den er bleven slorre, hænger udenfor Anus ; under Exoneratio alvi trænges den 

 frem og kan kun med Vanskelighed bringes tilbage. Dens Sæde er overfladisk paa Ende- 

 tarmen , idel den ikke strækker sig dybere end Cellcvævet mellem Epithelium og ftluskcl- 

 hinden. Paa Grund af den brede Flade, hvormed Svulsten er faslheflet, kan Cellevævct her 

 vel findes ansamlet i slorre Masse end ellers, men der er ingen Forhærdelse hverken paa 

 Fasthcflningssledet eller i Omkredsen. Fladen, hvorpaa Svulsten sidder, retter sig i Henseende 

 til Storrelse efler Svulstens; den kan udgjore en Quadratlomme eller mere. Saalænge Svul- 

 sten endnu ikke er borttagen eller slrax efler dens Fjernelse , er den paa Overfladen be- 

 dækket med Blod, fordi den let bloder ved Berorelse, ved Stolgang eller ved Forsog paa al 

 bringe den tilbage; den er i sin Helhed blod elastisk, dens Overflade glat, afrundet eller 

 lappet. Naar Biodel paa Overfladen er afvasket, har den en gulgraa smudsig Farve, ligesom 

 den ogsaa ved al presses eller al pjennemskj.-rres afgiver en rigelig gulgraa, tyk, grumset 

 Vædske. Naar man skyller Svulslen eller uafbrudt lader en Vandstraale spille paa den, afsætter 

 der sig el meget rigeligt, fuokket, gulgraal eller let rodligt Bundfald, som vi senere skulle 

 betragte noiere, og forst nu bliver Svulstens egcniige Bygning tydelig, navnlig naar man 

 undersøger den under Vand. 



