321 



Ved forste Oiekasl har Svulsten mest IJglied med en udvasket menneskelig Placenta. 

 Den bestaaer af storrc eller mindre alVundede IjupiM'i', som erc adskilte ved dylie Furer: df 

 storre Lapper ere atter delle i eller besatte med mindre Lap[)er. Lajiiicrne erc sauiintn- 

 satte af ISlade af noget forskjellig Natur. Nogle Blade erc laueet- rller kolleformige, com- 

 primerede eller trinde ; deres bredere eller tykkere Ende vender udad, medens de indad ere 

 fastlieftede til Svulstens Basis med en lang tynd Stilk; saadannc Blade kunne naac en 

 Længde af 3— 4 Linier; de ere saa tynde og fine, at de i Vand vise sig halvgjennemsigtige. 

 Andre Blade have vel samme Beskaffenhed, ere derimod ikke isolerede, men sammenvoxne 

 indbyrdes med Randene, og der er ligesom et fælleds Overtræk over et bredt Blad, hvori man 

 dog selv med det blotte Oie endnu kan skjelne de enkelte Blade; herved fremkomme undertiden 

 Blade, der ere krusede og bugtede som en Hanekam, og hvori man kan forfolgc det samme 

 Blads Krusning i forskjellig Udstrækning; Krusningerne ere paa Overfladen glatte eller atter 

 besatte med smaa korte Blade. Ogsaa kunne flere Blade udgaae fra samme Stilk, eller 

 smaa Blade udgaae fra de storre, hvilket dog i det hele er sjeldnere. Endelig træffer man 

 større, mere uigjennemsiglige, fastere Legemer af Kolleform, blandede mellem de finere Blade 

 og ligeledes af afvexlende Længde af indtil 3 — 4 Linier; ogsaa disse kunne være besatte 

 med mindre Blade, eller Overfladen er glat. 



VeJ den mikroskopiske Undersøgelse finder man, at hvert enkelt Blad bestaaer af 

 et bindevævsagtigt Grundlag, beklædt med et frodigt Lag af Cylinderepithelium. 



Det bindevævsagtige Grundlag danner et ensformigt, structurlast, gjennemsigtigt Væv, 

 hvori man kun opdager meget faa Kjerner eller skyttelformigc Legemer samt hist og her 

 sædvanlige, snoede og glatte Bindevævstraade, hvis Mængde tiltager nedad mod Bladets Ba- 

 sis, og som gaae over i det rigelige Bindevæv, der hviler paa ludsiden af Tarmens Muskel- 

 hinde. Paa Bladets Overflade, selv naar det er meget omhyggeligt afskyllet, seer man ofte 

 Indtryk af det Sted, hvor Gylinderepilhelialcellerne have siddet. I hvert Blads Indre hgger 

 et Kar, som slynger sig yderst i Bladets Peripherie ganske nær dets Rande, og som 

 indad uafbrudt afgiver Grene, hvorved der dannes et Haarkarnet med store Masker og med 

 temmelig store Grene , hvis Tykkelse ikke er meget afvexlende. Hvor to eller flere Blade 

 ere sammenvoxne, vise Karrene et hertil svarende Forlob, saa at een Stamme kan være fæl- 

 leds for to Blade (Fig. 3). I et Tilfælde, hvor Svulsten var borttagen med en Ecraseur, og 

 Blodaflobet saaledes forhindret og standset, vare Karrene meget lette at iagttage uden videre 

 Injection, fordi de overalt vare fyldte med Blodlegemer. I Bladenes Indre troer jeg frem- 

 deles temmelig tydeligt al have seet Nervetraade; de udinærkede sig fra Karrene ved deres 

 lige Forløb efter Bladets Længde, deres tyndere Gjennemsnit og klare Indhold, medens Kar- 

 rene i det nyligt nævnte Tilfælde overalt vare fyldte med Blodlegemer. 



Dette Svulstens egcnlige Skelet er beklædt med et Lag af Epithelium, sum danner 

 el særskilt Overtræk for hvert enkelt Blad og ligeledes trænger ned i Furerne mellem Bladene. 



VidensU. StlsH, Skr., 5 Rælilic, naliirviOciisL, og mnllicni. AfJ-, 7 BJ. 41 



