322 



Derimod afviger Epithelioma cyliiidraceum fra Epithelioma tessulatum deri , at Epithelial- 

 dannelsen holder sig til Svulstens Overflade og ikke sender Forlængelser i Dyhden. For at 

 faae en tydelig Anskuelse af dette Epitheliums Forhold og af de enkelte Epilhelialcellers 

 Bygning er det aldeles nødvendigt at undersøge Svulsten i frisk Tilstand; naar den har 

 været gjemt i Brændevin eller endog kun har ligget i rent Vand længere end en Dag, blive de 

 enkelte Celler i den Grad forandrede, at deres oprindelige Form neppe mere er kjendelig. 



Epitheliet er et Cylinderepitlielium. liver enkelt Celle er langstrakt, cylindrisk, dog 

 noget lykkere udad end i den fastheftede Ende (Fig. i|. Cellernes Omkreds er rund, men 

 bliver kantet ved deres Tryk mod hverandre. Den udadvendte frie Ende danner en Had 

 Halvkugle, hvilket bedst sees ved al betragte Cellerne ovenfra, naar de slaae lodret ved Si- 

 den af hverandre (Fig. 5); del sees forresten ogsaa, naar Cellerne ligge horizonlalt. Den 

 indadvendte Ende er lige afskaaren. Deres Substants er yderst fin, bleg, rmlkornel, og inini 

 kan ikke altid lydeligt adskille en .«lærskilt omgivende Membran og el indhold ; de synes ofte at 

 danne en ensformig solid Masse. Midi paa Cylindren, dog noget nærmere den indadvendte 

 fastheftede Ende, findes en noget lysere og klarore, ensformig, oval Kjerne; den har ikke 

 sit Sæde i Cylindrens Midle, men sidder paa Siden i dens Teriplierie, saa al man i enkelte 

 Tilfirlde kan see en Del af dens Bande rage udenfor den solide Cylinder. Jeg har aldrig 

 seet liere end een Kjerne i en Celle, hjernen indeholder enten inlet eller 1 — '2 punkt- 

 eller blæreformige, morke Kjernelegemcr (Flg. 1). 



Cylinderepilhelialcellerne slaae lodret paa de forhen nævnle Blade og danne kun et 

 enkelt Lag, der ved en fin Sum er adskilt fra Bladets egen Contour (Fig. G). Man seer 

 delle lydeligst, naar el Blad comprimeres liggende paa Fladen ; ogsaa træffer man store fril- 

 svnmmcnde Brudstykker af Epitheliet, hvori Cellerne ligge jevnside.s. Epitheliet sidder nem- 

 lig kun lost paa Bladene, falder lel af eller lader sig afskylle og danner del ovenfor nævnte 

 grumsede, stærke Bundfald. 



Del er, som anfurl, aldeles nødvendigt al undersøge Svulsten saa frisk som muligt. 

 Cylindrenes Subsianis er saa fin, al den meget let forandres. Selv ved Tilsætning af Vand 

 kan man iagttage, livorledcs Cylindrene sandsynligvis ved Indsugning af \ andel boie sig, 

 knække og antage de forskjelligsle Former. Deres Forandringer kunne nærmest sammen- 

 lignes med dem, som Stavene i Uiets Nethinde undergaae; Cylindrenes Substants er næsten 

 ligesaa omfindtlig, og man vil ved Sammenligning af de Former Ira .Nethinden, som jeg bar 

 afbildet i mine mikroskopiske Undersøgelser af Nervesystemet*), f. Ex. hos Gjedden Tab. IV, 

 finde slor Liglicd i Formerne. Tavlcepilheliels Celler vise overall en langt større .Modstand 

 niud ydre In(hirkninger end Cylinderepilheliels; imidlertid har jeg intetsteds triifi'el de sidst- 

 nævnte Cellers Foranderlighed saa betydelig som i nærværende Svulst ; jeg vil derfor benytte 



') Del kgl. danske Videnskabernes ScUkabs naiurvidensk. og niatticm. Skririer, ISi3, 10, Pag. 1 — 112. 



