324 



2) Epithelioma cylindraceum glolDOSiim, 



Epithelioma cylindraceum globosum (Tab. II, Fig. 10) har ligeledes sit Sæde paalnd- 

 siden af Rectum, sædvanligt strax ovenfor Sphincter an! externus, faslheftet ved eu tynd 

 Stilk, af et Seglgarns eller et Par Liniers Tykkelse og af V2— 1 Tommes Længde, og som 

 ikke forlænger sig i Dybden; naar Svulsterne, hvoraf der samtidigt eller efterhaanden kan Qndes 

 flere hos samme Individ, losne sig af sig selv eller fjernes ved Ligatur eller ved skarpe In- 

 strumenter, efterlades derfor kun et ubetydeligt Saar paa Endelarmens Slimhinde. De ere 

 i Regelen runde eller maaskee endnu hyppigere nyreformige og have Størrelse af en lille 

 ISod indtil et Gjennemsnit af over en Tomme. Undertiden ere de større Svulster furede 

 paa Overfladen eller noget lappede. Svulsten er blod elastisk; især ere smaa Svulster af 

 denne Art meget bløde og derfor saameget vanskeligere at undersøge. Overfladen , der 

 oftest er blodig og rod, er i og for sig glat og rund, kun bedækket af smaa Fordybninger, 

 sombre punktförmige eller have indtil et Knappenaalshoveds Størrelse, hvorved Overfladen endog 

 kan erholde et sieformigt Udseende; de vise sig forst, naar man med Omhyggelighed har 

 afvasket ßlodet og fjernet den Slim og de Epithelialceller, som fylde dem. Naar Svulsten 

 har bestaaet i længere Tid , kan Overfladen exuiccreres eller rettere emollieres og giver da 

 saameget lettere Anledning til dødninger. 



Paa Snitfladen er Svulsten hvid, gul og rodlig spættet, og man bemærker allerede 

 med det blotte Oie, men endnu bedre med Loupen en Mængde Bugtninger eller Snocninger, 

 der sædvanligt have et mod Peripherien lodret Forlob, men ogsaa kunne findes mere uregel- 

 mæssigt leirede i Svulstens Indre; paa enkelte Steder kan Udseendet blive netformigt. Meget 

 almindeligt træffer man i Svulstens Indre flere eller færre smaa Hulheder fra et Knappe- 

 naalshoveds til en Ærts Storrelsc, fyldte med en tyndere eller tykkere slimet, graalig eller 

 sort, ligesom ichoros Vædske; liere Hulheder kunne communicere indbyrdes (Fig. II). 



Hvor ringe Lighed der end tilsyneladende findes mellem nærværende og foregaaende 

 Svulst, er dog Principel for deres Bygning det samme. Naar man nemlig med en svag 

 Forstørrelse (Fig. I "2), ellerat have tilsat lidt Eddikesyre for at gjøre Præparatet gjennem- 

 sigligere, soger efter Aarsagen til det paa Snitfladen sig visende spættede I dseende og Bugt- 

 ningerne, finder man, at Svulsten sammensættes af Blade, der ligge tæt op til hverandre, 

 naaende helt ud til Svulstens Overflade, uden mellemværende Væv, medens de enkelte Blade 

 i Epithelioma cylindraceum foliaccum ere frie. I sidstnævnte Svulst ere Bladene frit udvik- 

 lede som paa et Træ eller en Busk; i Epithelioma cylindraceum globosum ere de indeslut- 

 tede som i en Knop. Bladene ligge parallelt ved Siden af hverandre, lige eller let bøiede, 

 vendende den frie Ende udad; de ere ikke forenede ved nogen Mellemsubstanls. Hvert en- 

 kelt Blad eller Lap (Fig. 13) begrændses af en Søm af lodretstaaende Cylinderepithelialceller, 

 som vi senere skulle omtale noierc, og dels Indre er fyldt med en meget blød Masse, hvori 



