337 



med cl Cyliudercpitlicliuni; i tiet paa Kar nicgot rige og af embryonalt IJindcvæv sammen- 

 satte Stroma saaes en Mængde forskjelligt formede Follikler eller Ror, der kunde vare ind- 

 byrdes forenede, og som deis udmundede paa Overfladen, dels endte Lliiull i Stroma. Deres 

 Bygning er ikke ganske klart fremstillet; derimod anfører ban, at de smaa Ilulbeder dan- 

 nedes af en særskilt Membran og beklædtes paa deres indside af et Cylinderepitheiinm. 

 Ogsaa Stilken havde samme areolaire Udseende, men Alveoli vare mindre og ikke saa bug- 

 tede eller forgrenede. Han anseer Folliklerne for at være forandrede Lieberkübnske Kjertier 

 og har givet en god Afbildning af selve Svulsten og et Gjennemsnit af den. Ogsaa Rectum 

 i Nærheden af Anus har han undersøgt og afbildet nøiagtigt og fremhæver rigtigt, at de 

 Lieberkiihnske Kjertier bestaae af en særskilt iMembran, der adskiller dem fra det omgivende 

 Stroma, og et Cylinderepitheiium, som er en Fortsættelse af Endetarmens; men han feiler, 

 idet han tillægger de ovenfor nævnte Hulheder en særegen Membran, skjondt dette vilde 

 stemme med hans Anskuelse, at Svulsten er en Nydannelse, som udgaaer fra Endetarmens 

 glanduløse Lag, og som derfor skulde indeholde de samme Elementer; Forskjellen mellem 

 de Lieberkiihnske Kjertiers simple og Svulstens stærkt forgrenede Form er ham dog paa- 

 faldende. Med Hensyn til Cylinderepilheliet bemærker han ogsaa, at det paa Svulstens Over- 

 flade vel er ligt del paa Endetarmens Slimhinde, men i Rørene er en Trediedel større. 



Ogsaa Förster*) kalder Epithelioma cyhndraceum giobosum »eine Drüsengeschwulst» 

 og har i sit Atlas noiere beskrevet og afbildet en 'i Drüsenpolyp des Mastdarms«. Svulstens 

 Hovedelement var kjertellignende, cylinder- eller flaskeformige Bælge, som hvilede i et meget 

 blodrigt Biudevævsstroma. Overfladen bar et af flere Lag dannet Cylinderepitheiium, ligt 

 det paa Endetarmens SHmhinde, og som fortsatte sig ind i de talrige Kjertier, der udmun- 

 dede paa Overfladen. Kjertierne fandtes i furskjellig Mængde og Form og vare meget større 

 end de normale. Deres Væg bestod kun af et Cylinderepitheiium i flere Lag; deres Indhold 

 var en homogen eller molekulair og med Fidtdraaber blandet Vædske. Mange af Kjertierne 

 udmundede ikke paa Overfladen, men i Cyster af forskjellig Størrelse i Svulstens Indre og 

 frembød forskjellige Grader i udviklingen. Ogsaa disse Cysters Indside var beklædt med 



') A. Förster, Handbuch der palhologischen Anatomie, Leipzig 18.55, I, Pag. 178 og Supplement zum 

 Atlas der mikroskopischen pathologischen Anatomie, Leipzig 1856, Tab. XXV, Fig. 1 — 2. Svulsten 

 Fig. 3—7 harer ikke herhen. — 1 anden Udgave af sin Haandbog (18ü3, II, Pag. 117), som forst er 

 kommen mig tilhænde, cfterat nærværende Afhandling var fuldendt, giver han en noget afvigende 

 Beskrivelse af Svulsten, som han nn ligefrem kalder Adenoma. Lignende Anskuelser har han, men 

 neppe med Ret, sogt at gjennemfore ved Cystosarcoma manimæ. I forste Udgave af sin Haandbog 

 deler han nemlig Adeiiüma manimæ i "partielle und allgemeine Drüsengeschwulst'; men i anden 

 Udgave henforer han til Adenoma mammæ 1) die solide Drüsengeschwulst, (die reine und fibroide), 

 2) die cj'stoide Drüsengeschwulst (die einfache cystoide Drüsengeschwulst, Cystosarcoma simplex 

 Muller, og die zusammengesetzte Cystengeschwuist, Cystosarcoma prolifcrum M.), 3) die papilläre 

 Drüsengeschwulst (Cystosarcoma phyllodcs M). 



Vidcnsk. Srlsk Skr., 5 Rü:kkr, nolurvidtnsk. 02 ni.illit;m. Af<l., 7 Hi. 43 



