339 



ucIl'ii bi'stemt Lciringsforhold. Hvor Epitlioliiililuniiclsfii (leriniod liar skiidl langstrakte Rød- 

 der, vedligeholder Epilhelialcellcrncs concentriske Stilling sig, og paa saadanne Steder kan 

 man trykke dem ud i Form af Comedones. Dette Forhold er bekjendt nok i Epithelioma 

 tessulalum f. Ex. fra Læben , og man kan trykke lignende comedonformigc Legemer ud af 

 Epithelioma cylindraceum globosum; kun ere disse Legemer i sidstnævnte Svulst langt blø- 

 dere, men bestaae forovrigt af tilsvarende Elementer. Naar man ved Tryk har fjernet Epi- 

 thelialdannelsen fra begge Arter af Svulster, erholde de en tydeligt sieformig Overflade, og 

 Uullernes Mængde og Størrelse rette sig efter Epithelialdannelsen. Det Stroma, som der- 

 næst bliver tilbage, er i begge Tilfælde det Samme, nemlig hovedsagelig en homogen Masse, 

 gjennemkrydset af glatte eller kornede Bindevævstraade og -bundter i Forening med talrige 

 Kar. Formen, hvorunder Stroma fremtræder, er for en Del betinget af Epithelialdannelsen. 

 I nogle Tilfælde eller paa visse Steder i samme Svulst ere de Papiller, som bare Epithe- 

 lialdannelsen, tildels eller fuldstændigt fortrængte; i andre Tilfælde danner Stroma et areolairt 

 Væv, gjennemskudt af Epithelialdannelsens Forlængelser; i andre Tilfælde atter er ikke blot 

 det i hele Svulsten værende Stroma foroget i Masse, men ogsaa Bjælkerne i det areo- 

 laire Væv tiltagne saavel i Mængde som i Omfang. Disse Forhold gjælde saavel for Epithe- 

 lioma tessulatum som ogsaa for Epithelioma cylindraceum globosum, hvor Stroma undertiden 

 er saa ringe, at det næsten bhver ukjendeligt eher aldeles mangler, paa andre Steder navnlig 

 i Svulstens Midte danner storre Parlier af uregelmæssig Form og uden Spor af indtrængt 

 Epithelialdannelse. Naar jeg derfor skulde tyde Fürsters Afbildning, da vilde det blive paa 

 samme Maade som Billroths, idet den mellem tvende saakaldte Kjertier liggende Masse er 

 Papillen, der fra alle Sider overtrækkes af et Cylinderepithelium. De saakaldte Kjertier ere 

 kun Fordybningerne mellem Papillerne. De af Förster som Udvidning af Kjertelgangenes 

 afsnørede Ender tydede Cyster ere lige de Cyster, der Ondes i Epithelioma tessulatum; ogsaa 

 her er deres Indhold snart fastere, snart henllydende, dannet for Storstedelcn af visne Epi- 

 thelialceller ; Dulhedcrne kunne comnumicere indbyrdes i stor Udstrækning og deres Indside 

 er i Regelen glat, idet Epitheliet er faldet af og blandet med Cystens flydende Indhold. — 

 Hvad der endelig især taler imod Försters Anskuelse at ansee denne Svulst for et Adenoma, 

 er den Omstændighed, at, som han selv indrømmer. Svulstens saakaldte Kjortler væsenligt 

 afvige fra Endetarmens normale Kjertier i Form, Størrelse og Antal*), og at de navnlig 

 mangle en eiendommelig Kjertelmembrau ; thi som han rigtigt bemærker, hidrører den 

 skarpe Linie, der begrændser de saakaldte Kjertier, kun fra de i eet Niveau liggende, tæt 

 mod hverandre pressede Celler; men den fundamentale Bygning i et Adenoma, hvad enten 



I (Icn nyligt titcrcJc Afliandlins om C_\lin(lercpillicIialcancroiilct kaliler han rtcm derimod -Wiedcr- 

 liolungen der cjlinderföiniigcn Darnidrûsen". ücl llyilciide Indliold i de ovenfor nævnte Cvslcr faacr 

 ogsaa en anden Cliaracter, idel det nu bliver •kothälinlicli' (Pag. 109). 



43' 



