360 



Efter Leuckarts^5) Iagttagelse udvikles iEggene af denne Rundonn i Vandet, og 

 Ungerne komme med Drikkevandet umiddelbart ind i Hundens Tarmkanal. 



At hver Art Indvoldsorme har sil Yndlingsopholdssted i en bestemt Deel af Tarm- 

 kanalen, har man længe vidst, og for de ovennævnte Indvoldsormes Vedkommende kan jeg 

 i det Væsentlige kun bekræfte Andres Iagttagelser. 



T. marginata var gjerne fastheftet fortil i Tyndtarmen og strakte sig derfra tilbage 

 gjennem dennes forreste Ilalvdeel. Engang har jeg dog truffet den liggende udstrakt i heelt 

 omvendt Stilling, saa at de modne Led naaede læt op til Maven (og det Samme har luichen- 

 ineister engang iagttaget hos en Kat*)); en anden Gang laae den heel og holden i selve 

 Maven. At de bageste Led af Bændelorme saaledes kunne komme fra Tarmene op i Maven, 

 kan undertiden have sin store Uelydning. Indeholde de nemlig modne Æg, da vil ved Mave- 

 sallens Indvirkning Æggeskallen kunne 0|)l(ises. hvortil Tarmsaften ikke er tilstrækkelig virksom, 

 Ungen blive fri og i del samme Dyr kunne udvikle sig lil en Blæreorm, saafreml dette ellers 

 egner sig til dens Udvikling. Hos Mennesket er dette vistnok undertiden Aarsag til Fore- 

 komsten af T. Solium og Cysticercus cellulosae i det samme Individ. Uos Uunden er det 

 neppe af saa stor Betydning; Cysticercus cellulosae er den eneste Blæreorm, man har fundet 

 hos den, og der kjendes ingen Exemplcr paa, al Hundens egne Bændelorme tillige kunne 

 findes i Blæreormtilstand hos den. T. cucumerina forekom altid i Tyndtarmens midterste 

 og bageste Trediedeel. A. marginata fandt jeg el Par Gange i Maven, ellers hyppigst i den 

 forreste Deel af Tyndlarmen. Al den, ligesom Spolormen hos Mennesket, derfra kan komme 

 op gjennem Spiseroret, er oftere iagttaget og kan for saa vidt være af Betydning, som den 

 ved al (orvilde sig ind i Luflrorel kan foranledige Kvælningstilfa-lde, hvorpaa man 1 del 

 Mindste har Exempler hos .Mennesket. De faa Gange, jeg fandt Dochniius trigonocephalus, 

 traf jeg den i Tyndlarmens midterste og bageste Trediedeel. 



Antallet af de Hunde, jeg har undersogl paa Landbohoiskolen , har været tilstræk- 

 kelig stort til al Indflydelsen af forskjellige Livsforhold, som man maalte have Formodning 

 om, kunde have Betydning med Hensyn lil Indvoldsormenes Forekomst, kunde træde tydelig 

 frem, for saa vidi som disse fandtes med nogenlunde stor Hyppighed, saaledes som Til- 

 fældel var med T. marginata, T. cucumerina og Å. marginata. 



Den Indflydelse, som saaledes Hundens Alder, Slorrelse, Opholdssted i eller uden- 

 for Byen (med Volden som Grændse) og Sundhedstilstand har viisl, er fremstillet i fol- 

 gende Tabel. 



") Nachrichten Ton der Kônigl. Gesellschaft der Wissenschnflcn und der G. A. Universität zu Gûltingcn. 



1865. S. 221. 

 •) Citat 9. S. 97. 



