368 



kunne skjelnes. Æggemassen danner en Bugtning omkring det Sted, hvor cirrus ligger, og 

 omgives liiligemed denne af et tydelig begrændset, noget bugtet og mere gjennemskinnende 

 Rum, som bagtil er kolbeformig udvidet. Den Deel af Æggemassen, som rager ind i Kolben, 

 farves ikke saa stærkt af Karminen, men beholder et mere guulagtlgt Skær. Kolben har paa 

 sin Midte et temmelig bredt Tverbelte af stribet Udseende, og i dens bageste Ende findes 

 ligesom en Polarregion, der paa lignende .Maade som den slangeformcde Deel af Æggemassen 

 tager stærkere imod Karminfarven og er forsynet med et større Antal Kalklegemer. Paa 

 ældre Led (Figg. G6 og 71) har Kolben afsnoret sig til en ægformet Kapsel, hvis spidsere 

 Ende vender bagtil; den morkere Masse, som fandtes her, er bleven meget utydelig og Kalk- 

 legemerne ligge mere spredte. Den Deel af yEggcmassen, som rager ind i Kapselen, er nu 

 bleven kolbeformig udvidet og findes oversaaet med stærkt lysbrydeude Kalklegemer; den holder 

 sig skarpt begrændset og slaaer ved en snevrere Hals i Forbindelse med den ovrige Masse 

 af Æg, som ligge temmelig spredte i den slangeformede Deel afÆggebeholderen. De modne 

 Æg ere rundaglige eller kort ægformede (Fig. 107), 0,^""" lange og O,02'>'""' brede; de have 

 kun een tynd hindeaglig Skal og Fosteret er forsynet med G Kroge af 0,011""" Længde. 



I endnu ældre Led (Figg. 07 og 72) danner den kolbeformede Deel af Æggebehol- 

 deren en afgrændset ægformet Masse indeni Kapselen, ligesom denne, med don tils[)idsede 

 Ende rettet bagtil, og den slangeformede Deel af Æggebeholderen er nu ikke mere at see. 

 Paa lignende Led, der vare klarede ved al ligge en ganske kort Tid i Eddikesyre, vare Kap- 

 sulen og yEggebeholdcren i samme noget indskrumpede, og Kalklegemerne, som vare slnrkl 

 fremtrædende, fandtes især i slorre Mængde i Æggebeholderens bageste Deel, livor de 

 nogenlunde dannede en Kreds (Fig. 73). 



Kalklegemerne ere i det Hele laget ikke meget talrige hos denne IJændelorm, med 

 Undtagelse af de nævnte Slcder, livor de ere samlede i slorre Mængde. De ere i hvert 

 Led talrigst lienimod dels bageste Rand. 



Denne Bændelorm synes al være lemmolig seigiivet; i det Mindste saae jeg engang 

 hos en, som havde liggel 2 i Timer i koldl Vand, under .Mikroskopet Hovedet lydelig be- 

 væge sig. 



I Landbohniskolens Museum findes nogle Stykker af en Bændelorm, som i Forteg- 

 nelsen over den Abildgaardske Samling af Indvoldsorme paa den Kgl. danske Veteri- 

 nairskole •■") findes opforl som Nr. 69 og 70 under Navnet Taenia canina ex intestinis 

 cams Lagopodis, umiddelbart efter 'Taenia canina Linn. Goeze. p.3II. canis domestici«. 



'I Krich Viborgs Sammlung von Abtiandlungcn. Brslos Dûndchcn. Copenhagen I79Ô. S. 237. Den 

 heri mcddrclle ForlogneUc over Indvoldsorme Inrlcliolder 2IG Niimmerc. Da Dr. Bendz I 1837 over- 

 log Ueslvrelscn af Vclerinnlrâkolcns Mnsrnm. vare Spirilusprxpnrnlcrne for en stor Deel gaacdc til- 

 grunde af Mangel paa Pleie, og han sogtc al redde, hvad der endnu lod sig bevare. Af den nævnte 

 Samling er endnu onilreiil ILilvdclrn lilb.nge i den Kgl. Vclcriii:iir- og I.andboliuiskoles Museum. 



