374 



Hovedet og Halsen (Figg. 89—90) vise ingen mærkelige Forskjelligheder fra de oven- 

 for beskrevne Bændelorme. Leddelingen begynder i ringe Afsland fra Hovedet og er overalt 

 fuldkommen regelmæssig; der findes ingen Sammensmeltning af Leddene i den bageste 

 Ende; Leddenes fremspringende bageste Hjørner give Randen et skarpt saugtakket Ud- 

 seende. De bredeste have en Brede af 3,5""", en Længde af 1""". Breden aftager bagtil igjen 

 lidt, saa at den i den bageste Strækning knn er 2,5""", medens Leddene her have en Længde 

 af 2,75"'"" (Fig. 93). 



Medens de foregaaende Bændelorme ingen Ralklegemer indeholdt, fandtes de hos denne 

 i ret anseelig Mængde saavel i Hovedet som i Leddene. De første Spor til Kjonsredskaber 

 vise sig i 2'" Afstand fra Hovedet som en biskuitformel klar Plet midt i hvert Led, der kun 

 indeholder enkelte Kalklegemer. i"" fra Hovedet findes de forste Æg i Æggebcholderen. 

 Denne har i de bageste Led 5—7 Ldbugtnioger til hver Side. Æggene (Fig. 113) ere 

 0,06—0,065""" lange, ubetydelig længere og smallere end hos B. fuscus (stricte). Kjertel- 

 laget er vel kjendeligl, men temmelig ulydeligt. Saa vidt som Æggebcholderen tilligemed 

 Æggestokken og Cirrusblærcn strække sig, Ondes kun sparsomme Kalklegcmer; men i den 

 ovrige Deel af Leddel cre de temmelig talrige og have for det .Meste en nelformet Anord- 

 ning (Fig. 9'i), idet de nogenlunde følge de svage Omrids af tæt sammenstødende større 

 Legemer, som paa Tversnit sees at være Testiklerne. Desuden findes de i større Mængde 

 i en Bue foran Cirrusblæren. 



c. [Bolhriocephalns dubius spec. dub.). Den 1ste Juli fandt jeg hos en 

 Hund i Reykjavik 4 Bolhrioccphalcr, fra H lil 13"" lange, og den lüde Juli hos en anden 

 i Gardir, ved en Vig i Nærbeden af Reykjavik, een aldeles lignende, men 130'" lang. 



Hovedets flade Side (Fig. 95) er hos dem bredt lancetformel, tilspidset fortil, og 

 skarpt afsat fra Halsen. De dybe Sugegruber begrændses af stærkt fremstaaende bladagtige 

 Læber (Fig. 96). Leddelingen begynder meget tæt ved Hovedet ; den er strax lydeligere 

 {Fig. 97) end hos de to foregaaende Former, og Leddene tiltage hurtigere i Størrelse. Deres 

 bagesle Hjørner ere vel fremspringende , men i del Hele taget er Sauglakningen ikke saa 

 skarp som hos B. reiiculattis. Breden lillager (hos del største Exemplar) indtil 3,5"""; 

 bagtil bliver den igjen cflerhaanden ringere, saa at den sidste Strækning (Fig. 100) kun er 

 I"" bred. 



Leddelingen viser el meget mærkeligt Forhold. Fra det 17de Led af findes nemlig 

 med megen Regelmæssighed en Deling eller Afsnøring af hvert Led, og da længere til- 

 bage igjen hver 4de Grændselinie er stærkere, ligesom ogsaa det tilsvarende Leds bagesle 

 Hjnrner slaae mere frem (Fig. 98), er det aabenbart, at en gjentagen Tverdeling af Leddene 

 har fundet Sted. Dette Forhold er kjendeligl i den største Deel af Bændelormens Længde, 

 men bagtil, hvor Breden aflager, bliver Leddelingen overhovedel utydelig og viser sig til- 

 sidsl kun som en uregelmæssig Rynkning (Fig. 100). 



