375 



Kjønsredskaber fandtes ikke hos noget af Excmplarerne, end ikke hos det største, 

 som dog liavde en ret anseelig Længde. Del Eneste, man kunde iioide for on Antydning 

 deraf, var nogle utydelige, mindre gjennemsigtigc .Masser, som uuderliden fandtes i Alidt- 

 linicn af de mellemste Led; lignende forekom noget hyppigere langs Indsiden af Side- 

 kanalerne (Fig. 99). 1 Overeensstemmelse med Mangelen af Kjønsredskaber var di-r licllcr 

 inlet Fijerlellag at see. 



Kalklegemerne ere i de forreste Led talrige og stærkt fremtrædende; de strække 

 sig ogsaa frem i den midterste Deel af Hovedet. Bagtil aftage de i Antal saavelsom i Ty- 

 delighed, og i den bageste smallere Strækning ere de næsten ikke synlige. 



IMangelen af Kjønsredskaber og Leddenes sekundaire Tverdeling ere meget paa- 

 faldende Forhold hos denne Bændelorm; dog har man iagttaget noget Lignende før, skjøndt, 

 som det synes, ikke begge Dele samtidig. Es chricbt ■•-) fandt nemlig, al Ulkens Bothrio- 

 cephalus pioiciatus, der om Sommeren havde vel udviklede Kjønsredskaber og Æg, om 

 Vinteren fuldstændig manglede dem, og han antog derefter, at dette Forhold var afhængigt 

 af Aarsliden. Endvidere fandt han *) om Foraaret hos Exemplarer med Kjønsredskaber en 

 Tverdeling af Leddene, dog langtfra saa gjennemgaaende, og den strakte sig ogsaa til selve 

 Kjonsredskaberue. JMan maa jo sikkert antage, at ogsaa den med Navnet Bothr. dulius 

 betegnede Bændelorm forekommer i en Tilstand, i hvilken den har Forplanlningsredskaber, 

 og det ligger da nærmest at formode, al B. fuscus (stricte) eller B. reticulatus (spec, dub.] 

 kunde være den kjønsmodne Form. Hvorvidt Kalklegemernes Tilstedeværelse eller Mangel er 

 et brugbart Artsmærke, er neppe tilstrækkelig oplyst; hos B. fuscus (stride) manglede de 

 ganske , medens de fandtes hos de to andre Former. En med Bothr. dulius meget over- 

 eensstemmende Bothriocephalus fandt jeg den 24de Mai i Reykjavik i Tyndtarmen hos en 

 Mus decumanus; der var 5 Exeraplarer, 2,5 — 5'^™ lange, ligeledes kjonslose og med den 

 samme sekundaire LeddeUng, men uden Kalklegemer; om de henhore til samme Art som 

 Hundens, tør jeg ikke sige med Sikkerhed. Saa meget synes afgjort, at der hos visse Arter 

 af egentlige Bolhriocephaler (B. cordatus, duiius, pimctatus], muligviis kun under særegne 

 Omstændigheder, finder et noget lignende Udviklingsforhold Sted som hos flere nærstaaende 

 Slægter iSchistocephalus, Ligula), at de nemlig kunne voxe ud til en ganske anseelig Stør- 

 relse, inden Forplantningsredskaberue udvikles, dog saaledes, at det hos disse sidste er en 

 nødvendig Betingelse, at Bændelormen, efter al være ret vel udviklet med Hensyn til Stør- 

 relsen, maa overføres i et andet Dyrs Tarmkanal. 



Det maatte være af Interesse, ved direkte Sammenligning at komme til Vished om, 

 hvorvidt nogen af de Botliriocephaler, jeg fandt hos Hundene paa Island, skulde stemme 



') Ada Acad.Caes.Leop. Carol. Nat. Cur. Vol. XIX. Suiipl. II. S. 91. 

 •) Citat 42. S. S6. 



