379 



Deel Bændulorinc, som ligelinlcs nuuio licnforcs lil B. variabilis. I>e ure (j|j|)('.vai'e<l(! i en 

 slærkt sammentnikken Tilstand og ligne derfor meest dem, Finsen havde samlet. Den 

 samme Uregelmæssighed i Leddelingen og i Kjonsredskaberne gjenlindes her. Hos cl i 8"" 

 langt Exemplar indeholdt de forreste 32 Centimetre ingen Æg, men den sekundaire Leddeling er 

 i denne Slra'knlng stærkt fremtrædende; den begynder ikke langt fra [fnvedet, og ligesom hos 

 B. dnbius er hvert andet af de primaire Led stærkere fremtrædende, hvilket tyder paa en 

 gjentagen Deling. Æggenes Længde er 0,045 — 0,05™"'. 



o. Bothriocephalus fasciatus n. sp. Af denne Art fandt Olrik i Godhavn 

 den Mde Mai 1859 hos en PJioca hispida 3 Exemplarer af 28 — 80'="' Længde. Den opnaaer 

 samme Brede som B. cordatus og er især paafaldende ved de korte Leds gjentagne Tver- 

 deling og derved, at 2 Rækker af Kjonsredskaber med megen Regelmæssighed lobe jevnsidcs 

 som et Par Baand gjennem Bændelormens hele Længde. I det midterste Længdebælte, imellem 

 Kjonsredskaberne, findes nregelmæssig spredte, mindre udviklede Æggebeholdere, som dog 

 ogsaa indeholde Æg. Leddelingen er overordentlig tæt, saa at Leddenes Underafdelinger 

 kun ere omtrent 0,1'""' lange; Grændselinierne mellem disse strække sig kun over Sidepar- 

 tierne og naae ikke ind over Æggebeholderne. Æggene ere 0,045 — OjOö""" lange. Hos el 

 Exemplar fandtes den bageste Ende i en Længde af et Par Centimetre spaltet paalangs 

 gjeunem det midterste Længdebælte. 



Ogsa.a hos den grønlandske Fjeldræv (Canis Lagopus) forekommer en med de oven- 

 nævnte Bothriocephaler af Sæler beslægtet Form : 



Bothriocephalus similis n. sp. Pfaff fandt den i 1860 — 62 i Maanederne 

 August — Oktober i Tyndtarmen hos flere Fjeldræve. Den har en Længde af 32 — i8''"' 

 (stærkt sammentnikken) og er paa det Bredeste o"'™ bred. Leddene vise ingen sekundair De- 

 ling, og Kjonsredskaberne ligge overalt i en enkelt Række. Æggenes Længde er 0,06""™. 



Det kan efter Ovenstaaende neppe være tvivlsomt, at der hos de nordiske Sæler 

 findes forskjellige Arter af Slægten Bothriocephalus \ men for at Artsadskillelsen skal kunne 

 fremsættes med nogenlunde Sikkerhed , ville yderligere Undersøgelser være nødvendige , og 

 navnlig er Betydningen af den sekundaire Leddeling og af Kjonsredskaberncs Dobbelthed for 

 Artsbestemmelsen tvivlsom; noget Lignende træffer man hos Slægten Ligida. Hvorvidt 

 nogen af de Bændelorme, Die sing har samlet under Benævnelsen Dihoihrium hians, horer 

 til en eller anden af de her beskrevne Former, lader sig neppe afgjøre uden ved direklr 

 Sammenligning. 



6. Bothriocephalus Phocarum Fabricius [Taenia anthocephala Rudolphii. Af 

 denne Art har Universitetets zoologiske Museum erholdt Exemplarer fra Hr. Moller i Oljord 

 og fra Inspekteur Olrik i Grönland, begge af Tarmkanalen hos Phoca barbata. Af de 

 islandske syntes ingen at være hele, men der fandtes Stykker paa incllii 16''"' Længde; tre 

 af dem vare forsynede med Hoved. 



48* 



