380 



Bovedct har en fra de ovenfor beskrevne Former meget afvigende Bygning. Det 

 lager sig ud som en ret anseelig blomkaalsagtig Knude. Paa hver af de Sider, som svare 

 til Bændelormens Flader, findes et Par langagtige, bagtil convergerende Knuder, og Rummet 

 foran dem indtages af lignende, men smallere Opboininger, der danne Bugtninger omtrent 

 som Djernevindinger (Figg. 101 — 103). Seet fra Endep (Fig. 103) viser Hovedet sig langagtig 

 fiirkantet, idet de Sider, paa hvilke de store Knuder findes, rage stærkere frem, saa at 

 Gjennemsnitlel i denne Retning bliver henved 3""°, i den modsalte godt 2""». Leddelin- 

 gen begynder umiddelbart ved Hovedet, i Begyndelsen noget utydelig, næslen kun som 

 en Rynkning; men cfterhaanden træder den skarpere frem, og Leddene tiltage langsomt i 

 Længde. Deres bageste FJjørner ere kun meget lidt fremstaaende, saa at Bændelormens 

 Bande ere temmelig jevne. Leddenes Brede er ved Hovedet omtrent som dettes, 2, .5"""; 

 længere tilbage, hvor Leddene have en Længde af henved 2""", er den godt 3""". 



Den indre Bygning stemmer væsentlig med den sædvanlige hos Bothriocephalerne. 

 Æggebeholderen indeholder ft>rst i længere .\fsland fra Hovedet Æg; jeg fandt kun et enkelt 

 Stykke, i h>ilket de vare synlige (Fig. 101). Den er temmelig smal og langstrakt, med om- 

 irent 7 Par Sidebugtninger. De aflange Æg (Fig. li?) ve.xlcde en Deel i Storrelse, fra 

 0,055 lil 0,07"". lijertellagel er lydeligt, men de enkelte Kjertier ikke meget tætstillede, saa 

 at Sidepartierne Ugesom hos B. fuscus ved svagere Forstørrelse og gjennemfaldende Lys 

 have et lydelig prikkel Udseende , medens Æggebeholderen omgives af et klarere Felt, hvor 

 de mangle. Kalklegemer findes i ret anseelig Mængde; imellem Kjerlierne ere de paa den 

 Flade, paa hvilken Kjonsaabningcrne ikke findes, ved gjennemfaldendc Lys for en stor Deel 

 sorte og uigjennemsigtige. 



Del er utvivlsomt den samme Art, som Fabricius fandt i Grönland hos Phoca 

 harlata. Efler hans Afliildning, om hvilken han selv indrnmmer, at den kun er ufuldkom- 

 men, vilde man neppe kunne gjenkjende den; da han har havl den levende, er den maaskee 

 afbildet i mere strakt Tilstand og Leddene i den forreste Strækning derfor saa meget smal- 

 lere end Hovedet. 



Bolhriocephalernes Væxtforhold i Tarmkanalen hos de Dyr, i hvilke de opnaae 

 Kjonsmodenhed, er, som Leuckarl*) har beskrevet del hos B.cordatua, meget afvigende 

 fra Bla-rcbændelormenes. Medens hos disse Hovedet ved dels Overforclse i et Rovdyrs 

 Tarmkanal i all Fald ktm undergaaer en ringe Forandring ved Væxten af Krogenes Fodstykke, 

 voxer hos B. cordatus hele Hovedet saavelsom det øvrige Legeme; Leddene tiltage i en vis 

 Periode af Bændelormens Liv kun i Størrelse, ikke i Antal, og Kjønsredskabcrne udvikles 



■) Citat 16. S. 447. 



