396 



tilsvarende Hyppighed af Drøvtyggernes to andre Biæreorme, Cysticercus tenuicollis og Coenurus 

 cerelralis, hvilke de ligeledes faae fra Hundene. Det er ikke uden Interesse at sammenligne 

 Hyppigheden af disse 3 Blærebændelorme hos Hundene paa Island og hos dem i Kjøbenhavn og 

 nærmeste Omegn. Da de 100 islandske Hunde alle vare over 1 Aar, har jeg af de 500 

 danske kun medtaget 317, som ligeledes vare over 1 Aar, eftersom disse Bændelormes 

 Hyppighed tiltager med Hundenes Alder. 



Af 317 danske Hunde Af 100 islandske Hunde 



fandtes T.marginata hos 63 eller hos 20 af 100, hos 75 



- Coenurus — 4— — 1- — — 18 



- Echinococcus — 2 — — 0,6 - — — 28 



Del viser sig herefter, at hos de islandske Hunde fandtes T.marginata i, T. Coen- 

 urus 18 og T. Echinococcus il Gange saa hyppig som hos de kjobenhavnske. Om end 

 Blærebændelormene hos Hunden i Danmark vistnok ere en Deel :ilmind('ligere paa 

 Landet end i Kjtibenliavn, er del dog ikke rimeligt, al de der skulde forekomme nær 

 saa hyppig som paa Island. Og del er ikke blot .Vntallet af Hundene, hos hvilke de 

 findes, som er slorre paa Island, men ogsaa Bændelormenes Anlal hos den enkelte Hund 

 er der megel slorre. 



De Lidelser, som Echinococcus og Coenurus foraarsage hos de islandske Drøv- 

 tyggere, omtales af flere ældre Forfallere, uden al man dog dengang har kjemlt disse «Hy- 

 datiders» dyriske Natur. 



Olafsen og Pc velsen*) omlalle Echinokokkcrne paa folgende Maade: «Lunge- 

 og Lever-Sool er i Island alt for almindelig, saavel hos Hornkvæg, som Faar, iiaar de blive 

 gamle. Del syge Kreatur siges at være Sollid, hvilket Ord vil sige, al det haver Stene eller 

 vomicas, paa Islandsk Sullir, i Lungerne eller Leveren.» (Islænderne benavne Kchinokoklidcl- 

 sen hos Menneskene for Tiden almindeligt sullaveiki.) Om Uaufud-Sotl (l)reiesyge) siges 

 der: «Hornkvæget faacr ogsaa denne Sygdom, men den er dog endnu mcer giængs iblandt 

 Faarene, hvilke angribes deraf meest i det forste og andet Aar.» 



Hvad Magnus Stephensen*") ytlrer om Lungesyge hos Kvæget, at den "an- 

 griber rn stor Mængde, som derfor maa slagles 8 — li Aar gamle, nogle meget yngre, og 

 vise da Lever og Lunge stærk s\ulnede og besatte rtied en .Mængde Bylder», angaacr uden 

 Tvivl Echinokokker. Om Ring-Sygen (Dreiesyge) hos Faarenç siger han: »den hjemsøger 

 gjeme adskillige Mænds Hjorde, som deraf tabe undertiden 10 Sikr. om Aaret.» Han om- 

 taler den ogsaa under Hornkvægcis Sygdomme: 'Ring-Syge, som hos Faar, paafalder 

 enkelte Hoveder, men dog sjelden, og ender sig med Døden.» 



'I CIUI .t?. Istc Deel. S. 209— tO. 

 ") Veterinair-ScUkabeU Skrifter, i s te Deel. Kljhvo. 1808. S. 245, 20G og 2âl. 



