400 



sank Antallet igjen til 26,000. — I Kanton Thurgau fastsattes ved et Dekret af 27de Januar 

 1812 en aarlig Afgift af 2 Gylden for hver Uund; der fandtes dengang i Kantonet 2,193 

 Hunde og en Befolkning af omtrent 90,000 Mennesker, altsaa i et Forhold som 1:41. — 1 Dan- 

 mark er [lundenes Antal upaatvivielig meget stort, tilmed da der paa Laudet ingen Afgift 

 betales af dem. I Kjobenhavn indfortes ved Plakaten af 'ide Oktober 1815 en aarlig Afgift 

 af 2 Ud. for losgaaende Hunde. I ISiO fandtes der 2,i7G losgaaende Hunde mod 120,819 

 Mennesker, eller i el Forhold som 1 : 49. I den følgende Tid steg Antallet i et stærkere 

 Forhold end Befolkningen, saa at der i Aarene 1850 — 55 fandtes omirent 5000 Hunde 

 mod 130,000 — 140,000 Mennesker, eller een losgaaende lliuid uiod 25 — 28 Mennesker, 

 hvilket for en slorre By med en la?t sammentrængt Bcfolkuiug niaa ausecs for overmaade 

 mange. Da Skatten ved en Lov af 28de Januar I85G forhoiedes til 5 Ud., sank Antallet 

 hurtigt, saa al der i iSüO kun fandtes 2,280 Uundc mod 155,143 Indbyggere, eller i et For- 

 hold som 1 : 68. Samtidig har der værel mellem 103 og 130 Lænkehunde, for hvilke der ikke 

 betales Skal. I de danske Kjobstædcr indforles ved Plakaten af 2ndc Oktober 1824 en Hunde- 

 skål af 1 Ud. om Aarel. I GI Kjobstæder med tilsammen 191,250 Indbyggere fandtes i 

 1864 el Antal af 6,021 Hunde, beregnet efter Antallet af loste llundelegn, eller i et For- 

 hold som I :32; men i Virkeligheden er del sikkert en Deel større. 1 de bornholmske 

 Kjobstæder er der paafaldende faa Hunde, i Gjennemsnit I llinitl mud 99 Mennesker, i de 

 øvrige danske Kjobstæder 1 mod 30. — I Stockholm*) var der i 1862 3,136 Hunde mod 

 112,391 Mennesker, eller i el Forhold som 1 : 36, ved en Afgift af 3 Ud. 33 Ore for hver 

 Uund. I 22 andre svenske Byer med tilsammen 172,729 Indbyggere fandtes der 3,398 Hunde, 

 for hvilke der belalles 5 Ud. Um. om Aarel, eller i el Forhold som I : 51. — I Berlin fast- 

 salles Afgiften ved en Bestemmelse af .Magistraten af 23dc Marts 1830 ''') til 3 preussiske 

 Daler om Aaret. Der fandtes"") i 1834 1,952 skallepllglige Hunde mod 247,336 Indbyggere, 

 eller i el Forliold som 1 : 127. I den folgende Tid tiltog Anlallcl, saa at der i 1852 fandtes 

 8,841 mod 423,846 Mennesker, eller i el Forhold som 1 : 48. Desuden har der i den 

 nævnte Tid været mellem 1,361 og 2,251 Hunde, som vare frie for Skal. 



Af de islandske HuMsdyr er Faarel ubetinget del vigtigste for Indbyggernes Existens. 

 De islandske Faar erc smaa, korthalede og i Ueglen hornede. Det har indtil den nyeste 

 Tid varet en almindelig Antagelse, at de meget ofte skulde have 4 — 6 Horn, og del er 

 maaskee tidligere Torckommct hyppigere end nu. Imidlertid siges det allerede i 1808 af 

 M. Stephensen*): «Det er ikke blot ualmindeligt, men hoist sjeldent at finde Faar i Island 



*°i KInberg og Lundberg: Tidskrift fur velerinârcr, hâstvânncr och lanilthusliillarc. Stockholm 18G2. 



S. 128. 

 "l Giesen: Rrperlorium der Preussischen Vctcrinâr-Polizel-Gcsnlze. N'onlhanscn 1830. S. 397. 

 "I O. Hulincr: J.ihrbuch fur Volkswirthschart und SUUsUk. 2(cr Jahrg. Leipzig I8J4. S. 109. 

 ') CiUt 06. S. 161. 



