401 



med 3 til 6 Horn. Efter at have bereist mange Egne i Landet og selv at havn hoMt ilcr 

 Skæferie, ofte af henved 400 Stkr. Faar, næsten i 20 Aar, liar jeg ondiiii aldiij,' sect I 

 eneste med 6 Horn, men vel enkelte faa med 4, dog aldrig ciet I. Alan har ligesaa 

 mange, om ikke flere, aldeles kullede end hornede, og disse almindeligst kim med 2 Horn; 

 med 3 og i findes kun faa og de ansees som rare.» Uagtet megen Efterspørgen fik jeg 

 paa Island kun eet Faar at see, som havde 4 Horn, og om det end der maaskee forekom- 

 mer hyppigere end i andre Lande, findes det dog i alt Fald kun undtagelsesviis. Faarenes 

 Antal (Lammene ere ikke regnede med) var 1801 225,000 og har siden været i jevn Stigen 

 indtil 1852, da det var 482,000. Under en ødelæggende Skabepizooti sank det igjen, saa 

 at det i 1861 var 327,000"-''). Foruden Blæreormene ere endnu et Par andre Indvoldsorme 

 meget almindelige hos de islandske Faar, nemlig Taenia expansa i Tarmene og Strongyliis 

 Filaria i Lungerne. Denne sidste skal paa Sonderlandet undertiden have været meget øde- 

 læggende; det fortaltes, atFaarene ikke sjelden døde deraf, og man saae da disse Orme efter 

 Døden vælte ud af Munden paa dem. Jeg fandt overmaade hyppig, baade paa Sønderlandet 

 og paa Nordlandet, i Faarenes Lunger mangfoldige graalige, noget fastere Partier, der 

 hævede sig lidt frem paa Overfladen og indeholdt talrige Unger af Rundorme. Hist og her 

 fandtes smaa bruskagtige Knuder af et Knappenaalshoveds Størrelse, hvori Rundormene paa 

 et mere udviklet Trin enkeltviis vare indkapslede, og i de nærmeste Luftrørsgrene traf jeg 

 enkelte udvoxne Individer af Strongylus Filaria. 



Ved Siden af Faarene holdes en Deel Hornkvæg; dets Antal var i 1861 24,300 

 Stykker; desuden paa Nordlandet nogle Geder, medens Svineholdet er uden Betydning. 



Sammenligne vi nu disse Iluusdyrs Antal paa Island med det i andre Lande, hvor 

 Kvægavlen dog ikke er ubetydelig, saa viser det sig, at det paa Island forholdsviis er sær- 

 deles stort, navnlig hvad Faareholdet angaaer, idet der mod 100 Mennesker fandtes 



Faar. Hornkvæg. Sviin. Tilsammen. 



paa Island (1861) 488 36 O 524 



i Kongeriget Danmark (1861) .... 109 70 19 198 



i Preussen (1858) 87 31 15 133. 



Hundene, som ere Bærere af T. Echinococcus, og Drøvtyggerne, som huse Echino- 

 kokblærer, findes altsaa paa Island i et i Forhold til Befolkningen meget betydeligt Antal, og 

 dette er Noget, som maa afgive en væsentlig Betingelse for, at ogsaa Menneskene let kunne 

 befænges med Echinokokker. Fra Drøvtyggerne forsynes Hundene stadig med Echinokok- 

 bændelorme, og naar man betænker, at der fra hver 4 de islandsk Hund stadig afgaaerÆg af 

 denne Bændelorm i Tusindviis, saa vil Ledigheden til deres Overforelse i Menneskene ofte 

 tilbyde sig og denne let finde Sted, naar Omstændighederne begunstige don. 



^'l Skyrslur um Inndshar/i d Island!. lid. 3. Kaupmamiahofn 1SG3. S. 230. 

 ViJciisk. Sclsk. Skr., b lUi^kkt, iialurvidcnsk. og miilliciii. AfJ., 7 BJ. 51 



