456 



thi naar denne fremhersker formeget, er det vanskeligt at fradrage den Iltet. Bundfaldet 

 besidder følgende Egenskaber: Ved Opvarmning med Sallsjre opløser det sig under Bruusning 

 og udvikling af Svovlbrinte og omdannes til eu simpel Opløsning af det høieste Ilte ; efter 

 Tørring er det mørkeguult, glasagtigt i Bruddet, let opløseligt i Kali, og det bundfældes 

 atter af denne Opløsning ved Syrer; ved langsom Ophedning afgiver det Vand, Svovl og 

 Svovlsyrling og efterlader en Rest af smukt Musivguld. Paa Slutningen nær, er denne Be- 

 skrivelse gjentaget temmelig uforandret af alle senere Forfattere , og del er egentligt kun 

 Farven, som angives noget forskjelligt. Nogle kalde den nemlig lyseguul, Andre mat guul, 

 og alter Andre smudsig guul eller bruunguul. At disse Udtryk passe for hvad Enhver har 

 iagttaget, kan ikke betvivles, og man kunde derfor let troe, at der her blot forelaae et Exempel 

 paa den ikke sjeldne Erfaring, at et Bundfalds Farvetone ikke altid er den samme. Men 

 saaledes forholder det sig dog ikke. Thi "Tinsyre- og ""Tinsyreoplosninger give ikke, som 

 man hidtil har antaget, det samme Bundfald med Svovlbrinte; mon idet man har forudsat, 

 ja endog har havt en bestemt Udtalelse for, at de forholdt sig eens mod dette PrøvemiddeM), 

 have Nogle sikkert anvendt en friskere, Andre en ældre Oplosning af Tiiiciilorid og derved 

 faaet det lysegule eller det bruunliggule Bundfald. Det Folgende vil imidlertid vise, at For- 

 skjellen i Farven kan være meget større endnu , og at de to Tinsyrers Svovlbrinlebundfald 

 ogsaa i flere andre Henseender ere meget forskjellige fra hinanden. — Jeg skal først 

 omtale 



''Tinsyrrns Forbold mod Srorlbrintr, 



og da Undersøgelsen derover har været mere indviklet, end man skulde formode, auseer 

 jeg det for hensigtsmæssigt al lade Beretningen derom nogenlunde slutte sig til Gangen i 

 selve Arbeidet. 



I den, som del maalte synes, vel berettigede Forudsætning, al der ved Behandling 

 af '■Tinsyrehydral med Saltsyre og derpaa folgende Tilsætning af Vand erholdtes en ublandet 

 ''Tinsyreopløsning, har jeg frcrastillel alle de Oplosninger, der ere anvendte til de nærmest 

 følgende Forsøg, ad en saadan Vei. Jeg har allsaa iltet Tin med Salpetersyre, udvasket 

 Hydratet omhyggeligt, tørret del ved svag Varme, derpaa behandlet det med en passende 

 Mængde stærk Saltsyre og efter tilstrækkelig Indvirkning af denne. tilsat Vand. 



Ledes nu Svovlbrinte til en saadan Oplosning i fortyndet Tilstand, saa dannes der 

 efter nogen Tids Forlub et Bundfald, som i Begyndelsen kan være ganske hvidt, men snart 

 bliver guulagligt, senere guulbruunt og efter 24—48 Timers Henstand under den svovl- 

 brinleholdige Vædske i en lukkel Flaske mørkebruunl. Dog falder Farven ikke altid 



'; II. Rose, Austûlirllchcs Handlttirb der analytischen Chemie, 1851, lid. I. S. 252. 



