458 



varmning; Opløsniogen er guulbruun og giver ved Tilsætning af Saltsyre et Bundfald, som 

 efter Udvaskning ikke opløser sig klart i Natron og i det Hele stemmer overeens med det 

 oprindelige Bundfald. — Kali forholder sig omtrent som Ammon; dog har Opløsningen en 

 noget svagere Farve, og den bliver let uklar ved Tilsætning af formeget Alkali. 



Ligesaa lidt som af Natron, opløses Svovlbrintebundfaldet af Saltsyre. Det angribes 

 vel let deraf i Varmen, men om det end er friskt bundfældet og hurtigt udvasket, saa 

 efterlader det dog en hvid Rest i rigelig Mængde. Efter Filtration og Svovlbrintens Bort- 

 dampning forholder Vædsken sig som en Opløsning af *Tinsyre, der Indeholder noget 

 •■Tlnsyre, d. e., den giver et varigt, men I Forhold til den tilstedeværende Mængde Tin 

 dog ikke stærkt Bundfald med Natron, dens Bundfald med salpetersuurt Sølvilte opløser sig 

 ikke ganske klart i Ammon, den giver noget Bundfald med Viinsyre og Ammon, og den 

 farves noget guul af TInforchlor, naar endeel af den frie Syre mættes. — Den hvide Rest, 

 som Saltsyren efterlader, forholder sig, naar Syren var stærk, ganske som ''Tinsyrehydrat, 

 der har været behandlet med stærk Saltsyre, og opløser sig altsaa fuldstændigt ved Til- 

 sætning af en passende Mængde Vand. 



Ved Opvarmning med ufarvet Svovlamroonium {AmSf eller, og end bedre, med 

 ufarvel Svovlbrlnte-Svovlammonium (Am S, II S) opløser Svovlbrinlebundfaldel sig vel uden 

 Vanskelighed, men det udviser dog ogsaa derved el særegel Forhold, som fortjener al be- 

 mærkes, fordi det ganske stemmer med hvad jeg nedenfor skal anføre om Bundfaldets Be- 

 standdele. Eflerhaanden som del opløses, antager del nemlig en lysere og lysere Farve, 

 og paa et vist Punkt er del Uopløste ganske hvidt. Afbrydes Opvarmningen, naar dette er 

 skeel, og Blandingen hensættes I Ro, samler der sig ogsaa et hvidt Bundfald i ret rigelig 

 .Mængde. Hvad der opløser sig I Begyndelsen er altsaa Ikke del Samme som mod Slut- 

 ningen, og den Formodning ligger nær, at del Første maa være Svovltin, og del Sidste 

 "•Tlnsyre. Oplosningen af det hele Bundfald er ufarvet, og ved Tilsætning af Saltsyre giver 

 den et Bundfald, der Ikke blot I Farven stemmer overeens med det oprindelige, men ogsaa 

 deri, at det efter Udva^^^nlng ikke opløser sig klart I iNalron. 



Af Bundfaldets øvrige Egenskaber og Forhold skal jeg endnu kun fremhæve, at det 

 under en afbrudt Udvaskning og ligeledes under Torringen beslandigl lugter af Svovlbrinte. 

 Naar man saaledes har fortsal Udvaskningen, Indtil Vaskevandel er svovlbrintefrit, og der- 

 efter hensælter Bundfaldet, saa varer del ikke længe, førend man alter sporer Lugten 

 og ved en ny Udvaskning atter finder Vandel svo\lbrlnteholdlgt. Som jeg nedenfor skal 

 vise, kan Bundfaldels Svovlmængde derved formindskes meget kjendellgt. 



Ved Bestemmelsen af Bundfaldets Sammensætning er jeg gaaet frem paa følgende 

 Maade: Afvelel ''Tinsyrehydrat blev opløst ved IJjelp al stærk Saltsyre og derpaa følgende 

 Tilsætning af Vand; derefter bundfældedes Oplosningen med Svovlbrinte, og efter længere 

 Uenstand I en lukkel Flaske under flilllg Omrystning blev Bundfaldet samlet paa el Filter, 



