462 



El stort Antal Forsøg, som ere anstillede paa denne Maade med lignende Tin- 

 opløsninger, der vare tilberedte under meget forskjeUige Omstændigheder (s. ndfr.), have 

 viist. al Bundfaldene bestandigt ere ganske chlorfrie, naar de have henslaaet en 48 Timer 

 nnder den svovlbrioteboldjge Vædske. Men at de i den friskt bundfældede Tilstand kunne 

 være noget, om end kun lidet chlorholdige, Jremgaaer af følgende Forsøg: 



Paa samme Maade som ovenfor behandledes 3,618 Gram 'Tinsyrehydrat (= 2,628 

 Gr. Tin) i 48 Timer ved almindelig Temperatur med 7,871 Gram Saltsyre af en saadan 

 Styrke, al denne Mængde kunde mætte 123,6 Cub. Cent. *'9 Normalnalron , og efler Til- 

 sætning af Vand bundfældedes Opløsningen med Svovlbrinte og fortyndedes derefter yder- 

 ligere til I Litre. Stra\ efterat Bundfaldet havde samlet sig, afloges lOO Cub. Cent. af den 

 klare Vædske: 24 Timer senere afloges aller 100 Cub. Cent., og alter 24 Timer senere 

 100 Cub. Cent. Efterat disse Prøver ved Henstand havde tabt Svovlbrinten, titreredes de 

 med *,<• Normalnatron. De første 100 Cub. Cent. krævede 11,9 Cub. Cent., den hele Litre 

 altsaa 119 Cub. Cent., eller 4,6 Cub. Cent. mindre end den skulde, hvis al Sallsyren havde 

 været fri. De næsle 100 Cub. Cent forbrugte 12,3 Cub. Cent., og da dette for 900 Cub. 

 Cent, giver 110.7 Cub. Cent., som alter ved Addition af de for de ferste 100 fundne 11,9 

 Cub. Cent, giver 122,6, saa feiger heraf, at efler 24 Timers Henstand af den bundfældede 

 Blanding er den oprindeUgt anvendte Mængde Saltsyre paa meget lidt nær i fri Tiisland i 

 Vædsken. De sidste 100 Cub. Cent. gave endelig, at al Syren indtil det sidste Spor var 

 fri. — At Chloret i del ganske friske Bundfald kun udgjer en meget underordnet Bestanddeei 

 af samme, sees deraf, at 4,6 Cub. Cent. •« Xormalnatron ikkun indeholde 0,0713 Gram 

 Natron eller svare til 0,0817 Gram Chlor, og da Bundfaldet indeholdt 2,628 Gram Tin, saa 

 forholder Chloret sig til Tinnet som 1 Æqv. : 20 Æqv. 



I Henhold til det her Ldviklede bestaaer Bundfaldet, som en saltsuur Opløsning af 

 ^Tinsyrebydrat gi<er med S\ovibrinte, eHer Ulbøriig Indvirkning af denne, allsaa ikke af 

 Svovltin -H Cblortio, men af Svo\llin -f Tinsyre, og de ovenfor anførte Formler maae 

 derfor nærmest omskrives ÜI: I = SnS* + 2SnO-, 11 = 4 Sn S- -h bSnO- o. s.v. 

 Dermed skal dog ikke være sagt, at disse og andre lignende Bundfald ere ligesaa mange 

 virkelige Forbindelser; de kunne, som jeg senere skal vise, kun ansees for Blandinger. 



Foruden Svovltin og Tinsyre, som if«lge Loploseligheden i Natron og Saltsyre idel- 

 mindste for en stor Deel maa være 'Tinsyre, indeholde disse Bundfald ogsaa Vand som 

 væsentlig BesUnddeel; thi naar de efler Tørring ved 100°, indtil de ikke mere tabe i Vægt, 

 ophedes i et Prøveglas, afsætte de rigelig Fugtighed. Jeg har forelaget en Bestemmelse af, 

 hvormeget det saaledes cheroisk bundne Vand udgjorde ved et Bundfald, som tillige skulde 

 tjene til at oplyse et andet Punkt, nemlig om den Svovlbrinleudvikling, som mærkes under 

 Bondfaldets Henstand til Terring, er stor nok til at medfore en kjendelig Formindskelse af 

 dels Svovlmængde. — En sallsnur Opløsning af 'Tinsyrehydrat blev nemlig bundfældet med 



