470 



end i den sidste*). — At •"Tinsyren saaledes ganske eller tildeels kan skille sig fra Sallsyren, 

 førend den omdannes af Svovlbrinten, er nu den første Aarsag til, at de brune Bundfald 

 faae en saa ubestemt Sammensætning, at de kun kunne ansees for Blandinger; men en 

 anden og ikke mindre vigtig Aarsag dertil er den store Modstand, som ""Tinsyrehydratet 

 fremdeles under Henstanden udviser mod Svovlbrinten, og hvorved dets Omdannelse til en 

 bestemt Svovlforbindelse vanskeliggjøres i en for 3Ietalilteliydraterne ualmindelig Grad. At 

 dette er Tilfældet sees deraf, at naar f. Ex. det blot udvaskede, allsaa endnu meget fiin- 

 deelte Hydrat, som er fremstillet af Tin og Salpetersyre, behandles med stærkt Svovl- 

 brintevand i en lukket Flaske, saa kan det holde sig næsten hvidt i temmelig lang Tid og 

 behøve mange Dages Henstand under stadig Omrystning for at undergaae de samme 

 Farveforandringer som de ovenn.-uvnte hvide Bundfald; og naar det endelig ligesom disse 

 er blevet mørkebruunt, er dels Omdannelse dog saa ufuldstændig, at det baade ved Be- 

 handling med Natron og med Saltsyre efterlader en betydelig Mængde ""Tinsyre uopløst. 

 Ligesom man nu lier maa antage, at de enkelte Smaadeie beslaae af en Kjerue af uforandret 

 •■Tinsyre og en Skal eller Skorpe af Svovltin (Tinoxisulfid?), som forhindrer Svovlbrintens 

 videre Indvirkning, saaledes maa delle ogsaa antages om Smaadelene af det mørke- 

 brune Bundfald, som erholdes ved al gaae ud fra en "»Tinsyreoplosning. Derved synes del 

 da ogsaa rel naturligt, al Oplosningens Slyrke kan have Indllydelse paa Bundfaldels Sam- 

 mensætning; thi i en svagere Oplosning kan Bundfaldet vel antages fra Begyndelsen al 

 være mere fordeell end i en stærkere og, ved saaledes at frembyde flere Angrebspunkter 

 for Svovlbrinten, al kunne frembringe el mere svovlrigl Produkt. Og er hele denne For- 

 klaring rigtig, da synes endelig ogsaa forskjellige tilfældige Omstændigheder under Bund- 

 fældningen og Henstanden al kunne give Anledning til , at Bundfaldenes Sammensætning 

 bliver nogel vaklende, om end Oplosningernes Slyrke er den samme, og al man derfor, 

 som jeg tidligere har anlydel, ikke kan lægge Vægl paa smaa L'overeensstemmelser i Be- 

 standdelenes Mængdeforhold. 



Hermed skal jeg forlade ''Tinsyrens Svovlbrinlebundfald og gaae over til al omtale 



') Jeg skal ikke opholde mig ved Gisninger om, hvorledes Svovlbrinten kan have en saadan Ind- 

 flydelse paa Oplnsningen. men kun bemærke, at nogel Lignende gjcnflndcs ved (lerc Salte, saasom 

 Chlorkalium, salpetersuurt Kali, Chlorammoninm o. a., hvoraf der kun behoves en ganske lille Til- 

 sætning for al fremskvnde Sonderdelingen af den saltsure tiTinsyreoplosning. Under hvor besynder- 

 lige Omstændigheder i> Tinsyrens Bundfældning overhovedel kan Dnde Sled, derpaa afgiver en Iagt- 

 tagelse af H. Rose maaskee det mcesl paafaldende Exempel. Han anfører nemlig (Ausführliches 

 Handbuch der analytischen Chemie, )8ôl. Bd. I, S. 2ûIi, at en klar blanding af sallsuur i-Tinsyrc og 

 Kali, som altsaa indeholder meget Chlorkalium, bliver uklar ved Tilsalning af Chlorkalium, og jeg 

 kan derom lilfoie, al L'klarhedcn indtræder selv ved ganske lidt Chlorkalium og skyldes ikke, hvad 

 man i Henhold til det Koregaaende let kunde formode, en tilfældig Indblanding af Chlornatrium. 



