493 



tildanner tynde I'lader af liele Horsten efter dens Sideflader. Man seer da, at l!y;.'ninf.'en i 

 et og all stemmer med liygningen af l'iggene af llaja butis, som foriien cre Ijeskreviie. 

 Der findes i Midten efter hele Unrstens Længde til heil ud i Spidsen en Kime, fra hvilken 

 der udstraaler Dentineror lil alle Sider; lUireue findes ogsaa i llalvmaanens mindre indven- 

 dige Del, men savnes i det Hele i dens udvendige Del, hvor Kimen trænger ind udvendigfra. 

 Naar man undlager Vidden, slemmer Dentinerorenes Udseende forresten aldeles overensmed 

 Dentinerorene i l'iggene af Raja batis, og det er for det fwrste dette mikroskopiske Tor- 

 hold, som ikke lader mig betvivle, at man her har en aldeles analog Dannelse af en Kokke 

 for sig (Tab. I, Fig. 4 — 6). Rørenes Vægge begrændses af en enkelt skarp Konlour; 

 deres Gjeuuemsnit er rundt, ovalt eller kantet; Rørenes Kontourer løbe ikke allid parallell. 

 Deres Indhold er vandklart, uden Korn, og adskiller sig ikke fra den omgivende ligeledes 

 vandklare Inlertubiilarsubstants. Deres Mængde er ringere end i Piggene af Unja batis. 

 De forløbe udad, lige eller krogede, sjeldnere i lette Bølger og afgive temmelig talrige 

 Grene; Forgreningen er Iræforniig og ligesaa stærk som i Piggene af Raja batis. Grenenes 

 Tykkelse aftager temmelig pludseligt udad, og i de peripheriske Ender kan man i Almin- 

 delighed ikke iagttage en Kontour paa hver Side. De ende tilsidst med meget One korte 

 Grene, der kunne støde mod hinanden og danne Slynger, hvorfra dog atter fine Grene 

 kunne udgaae, og skjule sig i en meget smal, fintkornet, noget mørk Som, der synes dannet 

 af diffust Pigment, som ogsaa hist og her sees spredt paa Børstens ovrige Overflade og 

 bidrager til dens brunlige Farve. Grenenes Afgang skeer stedse under meget spidse Vink- 

 ler; Forgreningen begynder sædvanligt i nogen Afstand fra Kimen , sjeldnere ganske 

 nær den. 



Dentinerørene ere vel finere end de i Piggene af Raja batis, men der gjørsig sarame 

 Forhold gjældende i Viddens Aftagen. Nærmest den halvmaaneformige Del (Tab. I, Fig. 6) 

 ere de betydeligt videre end ud mod Borstens Spids (Tab. I, Fig. 5). I den gjennemsig- 

 tige Spids (Tab. I, Fig. 4) findes de fineste Rur; de ligge usædvanligt tæt og udslraale til 

 alle Sider fra den afrundede Kime. 1 andre Tilfælde ender Kimens Hulhed mere tilspidset, 

 eller den afrundede Del fremsender en tilspidset Forlængelse. I Børstens Spids sees tillige 

 en utydelig concentrisk Afsætning, som ikke giver sig tilkjende andetsteds. 



I den halvmaaneformige Del kan man, som anfort, skjelne mellem en indvendig og 

 en udvendig Ualvmaane Den indvendige flalvmaane bestaaer af Deiitiiieror lig dem i Bor- 

 sten, kun finere; de ere især stærkt udviklede i Ualvmaanens concave Rand, som er en 

 umiddelbar Fortsættelse af Børstens nederste Rand. Dentinerørene ere fremdeles fuldstæn- 

 digt udviklede i de Plader, som danne den indvendige Ilalvniaanes Sideflader. Men den 

 Masse, som findes mellem Pladerne, er poros , lig den sponginse Del af et Ben, og er en 

 umiddelbar Fortsættelse af den porøse Masse, hvoraf den udvendige Ualvmaane bestaaer. 

 I dette Parti lindes der kun Ror i de Bjælker, som omgive de runde eller ovale skarpt 



