516 



UdvikliugsforLoId i Briiskfiskcucs Skjæl og Pigge. 



Den Overensstemmelse, som i det Foregaaentle er eftervist mellem Tænder og 

 Bruskfisks Skjæl og Pigge i Henseende til deres Bygning, lader sig ogsaa erkjende i disse Deles 

 histologiske Udvikling. Jeg har til Undersøgelsen benyttet Unger af Acanthias vulgaris 

 og fundet Overensstemmelsen bekræftet saavel for Piggenes som for Skjællenes Vedkom- 

 mende. 



Foran hver af Bygünnerne sidder en tilbageboiet Pig, skjult i en Skede, saa at 

 kun dens yderste Spids er fri. Hos en Unge af 5 Tommers Længde med stor vedhængende 

 Blommesæk var hele Piggen 3 — 4"™ lang; den havde Form af et meget spidst Kræmmerhus 

 og bestod af en yderst tynd Skal, som beklædte Pigkimen. Denne havde ganske den 

 samme Bygning som Tandkimen hos Pattedyr, saaledes som jeg har beskrevet den i min 

 Afliandling om Pattedyrtandens Bygning'). Ligheden er strax ioinefaldende, naar man 

 sammenligner de paagjældende Afbildninger, og skjondt jeg her ikke kan opvise en ligesaa 

 fuldstændig Udviklingsrække som i Tænderne, er der dog al Grund til at antage, at begge 

 Dannelser have udviklet sig paa samme Maade. Den yngste Del i Pigkimen er ligesom i 

 Tandkimen den Del, som findes i dens Basis; jo liniere man kommer op, desto ældre er 

 Kimen, og den ældste eller forst dannede Del findes i Pigkimens Spids og den samme 

 bedækkende Hælle. Pigkimens Basis beslaaer ligesom Tandkimens af smaa runde Celler, 

 der blive kanlede ved deres Tryk mod hverandre; deres Begrændsning er som Folge af 

 delle Tryk mere eller mindre lydelig (Tab. IV, Fig. 26). De ere forsynede med en rund, 

 oval eller kantet, lille Kjerne; i ikke faa Celler findes to smaa Kjerner. I ældre Dele af 

 Pigkimen opad mod Spidsen blive Cellerne forlængede, og der fremkommer efterhaanden 

 en Iraadel Bygning bedækket med langstrakte Kjerner (Tab. IV, Fig. 2G). Dette Forhold 

 stemmer ganske med Tændernes td\ikling; men da jeg ikke har havt friske Præparater 

 III min Raadighed, er det ikke lykkedes mig at forfølge Pigkimens Traade ind i Dentine- 

 rerene, saaledes som det er Tilfældet, naar Pigkimen har naaet en vis Faslhed, og Hætten 

 begynder at danne sig. Paa de i Vinaand opbevarede Præparater frembragte Eddikesyre 

 neppe nogen Forandring; Kjernerne skru/npede maaskee noget ind uden derfor at blive 

 tydeligere. 



Ogsaa i Skjællene gaaer Dannelsen for sig af Celler. Naar man paa Unger af 

 Acanthias vulgaris af en Længde af 5—7 Tommer med en Pincet løsner de enkelte Skjæl 

 eller afskraber dem fra den underliggende fine Hud, kan man fjerne den fine Hætte, 

 som dækker Skjælkimen, og hvori der allerede er dannet Dentincror (Tab. IV, Fig. 27). 

 Den underliggende Kime bestaaer helt igjennem af Celler, hvis Cellemembran sjeldent bliver 



') A. RaonoTer, I. c. Pag. 808— 817, Tab. 22, Fig. 1—3. 



