520 



Ender af de Dentinerør, der udspringe fra Kanalnettet. Delle System er, som forhen anført, 

 stærkest udviklet hos Dyr af Trygongruppen i Skjællenes halvkugleformige Del (Tab. III, Fig. 

 14 og 16). Vel gjennemstrøifes denne Del af Kimeforlængelser fra Nettet, men de gaae lige 

 igjennem Halvkuglen ned i Corium, tilhore Nettet, og Denlinerorene i Halvkuglen slaae ikke 

 i Forbindelse med dem. Skjondt der i del fuldt udviklede Skjæl ikke findes noget Spor 

 til Kime, maa man dog antage, at Halvkuglens Udside under Udviklingsstadiet har været 

 bedækket med en Kime, der har tjent til Udspring for Denlinerørene og efterhaanden 

 under Dannelsens Fremskriden er trængt nedad i Corium og tilsidst er forbrugt og for- 

 svunden. Denne Antagelse bestyrkes ved den Maade, hvorpaa Dentinerorene udspringe og 

 dannes i Uudpladerne hos Ostracion og især i de kcgiefürmige Torne, som Qndes under 

 ßugen og foran Oieiiluilen. 



Som forhen noiere fremstillet, er Dentinerørenes Forlob hos Ostracion i den 

 Dentineskal, der omgiver hele Dyrels Legeme, saaledes, at deres Stammer vende udad mod 

 Epidermis, medens deres Forgreninger ere retlede indad mod Dyrels Legeme (Tab. IV, 

 Fig. 21). Deres Dannelse maa allsaa være gaaet saaledes for sig, al der i Begyndelsen 

 fandtes en Denlinekime udbredt over hele Dyrels Overflade umiddelbart under Epidermis, 

 mellem denne og del forhen anforle ubrøse , i Bølger formede Lag. Dentinerørenes fine 

 Forgreninger ere naturligvis blevne dannede forst, og Stammernes Dannelse er fulgt senere 

 efter, trængende Epidermis med det under samme værende Kimelag udad. Uudersoger 

 man nu de oveufor nævnte Torne, opklares Forholdet yderligere. Iler Ondes nemlig el 

 med Kime fyldt System af Kanaler, af hvilke Hovedkanalen, som forhen anført, forløber langs 

 og nærmest Tornens kegleforniige Axe, medens en anden Kanal forløber umiddelbart under 

 den pigmenterede Epidermis omtrent parallelt med hin Hovedkanal eller rettere conver- 

 gerende med den ud mod Tornens Spids. Forbindelsen mellem disse lo Kanaler lilveie- 

 bringes ved Tverkanaler og Forbindelseskanaler mellem disse. Hovedkanalen staaer ved 

 Forlængelser indad i Forbindelse med Tornens Axe og modlager her sin Ernæringsvædske, 

 som den kan udbrede gjeunem hele Kanalsyslemet. Ad denne Vei erholder ogsaa den Kanal 

 sin Ernæring, der forlober paalangs under Epidermis, og som er al betragte som en Ind- 

 krængning fra Huden; det l'igmcnl, der kan forekomme i dens yderste Dele, er el Vid- 

 nesbyrd om den paagjældende Forbindelse i den tidligste Tid. Naar Dentinerørenes Dan- 

 nelse er afsluUel, er den under Epidermis værende Kime forbrugt, og i del mindste paa 

 lorre Præparater saavel af ældre som af yngre Dyr findes der ikke længere noget Spor af 

 Dentinekime mellem Dentinerorenes Stammer og Epidermis. Paa lignende Ulaade maa man 

 lænke sig, al der i de ovennævnte Skjæl og Pigge af Haier og Rokker i den tidligste Tid 

 har været el Kimelag, som har afgivet Stoffet til Dannelsen af Denlinerørene i Skjælle- 

 nes halvkugleformige Del og derpaa efter Dannelsens Ophor er forsvundet. De Forlæn- 

 gelser, som i det færdige Skjæl endnu sees at afgaae fra den nelformige Kime ned i 



