537 



samme Maade og ved de samme Arbeiderc, der vare paalidclige Folk, som med Lysl gik 

 til delte Arbpide, da de derved fik forhoict Dagion. — l'ra December 1802 er desuden hver 

 Gang maall Dybden til Vaudspcilet i del ved forste Gravning dannede Hul (Nr. 1), ligesom 

 ogsaa de forskjellige Jordlags Rækkefølge er iagttaget. Ved 7de Gravning (IGdc og I7de 

 Marts) traf man i 7 Fods Dybde paa el temmelig betydeligt Sandlag {O',!) h. 0',8 lykl), der 

 sænkede sig stærkt mod Øst, og Prøverne Nr. 7 og 8 , i respective 7 og 10 Fods Dybde, 

 toges derfor 6' længere mod Vest, hvor man igjen naaede ned i den faste Leer; iovrigl 

 har Jorden intet loinefaldende frembudt. 



Leerprøverne fra den forste Gravning torredes deels ved Kakkelovnsvarme, deels i 

 en almindelig Bagerovn, men da denne Methode frembød overordentlige Besværligheder, 

 maatte man tænke paa en anden Fremgangsmaade. Det fandtes da hensigtsmæssigst at op- 

 bevare I'roverne fra Vintergravningerne i en luun [iostald, for da næsle Sommer at tørre 

 disse tilligemed de efterfølgende oven over Stenene i en almindelig Teglovn, hvor del var 

 forholdsviis let at passe den rette Varme, idet et Thermometer anbragtes mellem Leerprø- 

 verne, og disse Ijernedes fra eller nærmedes til de varme Stene, eftersom Varmen tillog 

 eller aftog. Forst efter en Bagning af 4 x 24 Timer viste del sig, at Leren ikke labte i 

 Vægt ved 100° C, og der skredes da til den anden Veining, ligesom til al bestemme 

 Vægten af 1 Kubikfod af denne udtørrede Jord. Dette Sidste udfortes paa den Maade, at 

 et mindre Stykke Leer, hvis Vægt varierede mellem 0,25 og 0,55 fi., udskares af hver af 

 de større Leerprøver, veiedes og nedsænkedes i et Glas, der var nøiagtigt fyldt med Qvik- 

 sølv; ved Hjælp af Væglen af det af Glasset derved uddrevne Qviksolv kunde da det mindre 

 Stykke Leers Volumen bestemmes, og allsaa ogsaa Vægten af 1 Kubikfod deraf. Det be- 

 nyttede Glas var et almindeligt Ølglas, hvis øvre Rand var afsleben i dette Oiemed; som 

 Laag dertil brugtes en nøiagtig plan sleben Glasplade. Deels for al undersoge, med hvad 

 Nøiagtighed der arbeidedes, og deels for al see, hvorvidt Jordbunden var eensformig i 

 umiddelbar Nærhed af hinanden, loges lo mindre Stykker Leer af alle 8 Leerprover fra 

 første Gravning, men fra de andre kun af Nr. 2, i og 8 (Prøverne i 1 , 2 og 10 Fods 

 Dybde) og behandledes paa samme Maade ved Veining og Nedsænkning i Qviksolv. Ved de 

 12 sidste Gravninger er Qviksølvcls Temperaturforandring ogsaa taget med i Beregningen, 

 men Indvirkningen heraf er dog forsvindende. De erholdte Resultater ville secs i efler- 

 staaende Tabel, S. 553 — 557. 



Forinden jeg gaaer over til nærmere al omtale disse Resultater, skal jeg med el 

 Par Ord anføre et Phæuomen, som jeg ved en i el andel Oiemed foretagen Gravning paa 

 høitliggende Terrain bar iagttaget, idet man kunde lænke sig Muligheden af, al et lignende 

 kunde finde Sled her. Ved at fore en Brond ned i Sandtaget A, træffer man ved 

 Punktet 6 paa Vand, og l'.rondcn fylder sig til denne Høide, saahenge man ikke kommer 

 dybere end til c; gaaer man derimod gjennem A og ned i Sandlaget B, der maaskee har 



ViJvnsk Selsk. Slir., ûli: Ra-klii', n;ilurvijcii.>li. of: mjlliem AfJ., 7 Ed. CS 



