538 



et noget finere Korn, da strømmer der vel Vand fra Beltet 

 hc ned til Bunden af Brønden, men der forsvinder det, 

 idet det taber sig i Saudlaget B, hvis Vaudspeii man 

 først naaer ved at komme ned til Punktet d\ ved endnu 

 . '^ '//>: - :; .. -- at gaae gjennem B ned i Sandlaget C er det muligt, at 



:'C::--i Vandet atter taber sig, indtil man naaer dybere ned. iler 

 ^.,:45^- :;i4j_g^r.^;^^p seer man altsaa, at det fornemmelig er de forskjellige Lags 







Fig. 

 a 



4. 



F 







-"^'0 ■"-'-■ - ■, 



^'^■'^ A 



.;- ■— 



-'•Ù^ 



Z 



- î% 



i 



-"..': J. " 



fe*^- -"' ; 



^^^3 







1 





■\ :,- 







Berøringsflader, som synes at frembyde Modstand for 

 Vandets Gjennemgang, og hvorved det foranlediges, at man i forskjellig Dybde træffer paa 

 forskjelligt Grundvand; endelig seer man ved Brønden F, at det fra Belterne bc og de (i 

 Lagene Å og ß) gjennem Bronden nedstrømmende Vand kan hæve Vandstanden i C umid- 

 delbart deromkring, saa at man ikke faaer en nøiaglig Maaling af denne uden gjennem et 

 Hul med vandtætte Sider. 



Hertil maa tages Hensyn, naar man ganske i Almindelighed vil bedømme Grund- 

 vandets Vandspeil. Ved .Maaling i den ved Provegravning \r. I dannede Brønd har 

 Dybden til Vandspeilet, med Undtagelse af Juli og August, viisl sig at ligge mellem O',o og 

 r,l under Jordens Overflade, men man tor dog deraf endnu ikke slutte, at der paa den 

 her omhandlede hoilliggende Mark og i den Dybde, som her vedrører os, kun er eet Vand- 

 speil, thi da vi her have med stærk Leer al gjore, kan Phænomenet langtfra ventes at give 

 sig saa lydeligt lilkjende, og, da Brøndens Sider ikke ere vandlælle, ligesom ogsaa Jorden 

 foroven er mere porøs end forneden, er del rimeligt, al Vandet kan strømme hurtigere til 

 fra dens øvre Deel, end del kan gaae bort forneden. Ja, Forskjellen heri kunde endogsaa 

 tænkes saa stor, at del i Brønden iagttagne Vandspeil desuagtet (paa en umærkelig Feil 

 nær) vilde angive del øvre Grundvands Vandspeil. — Tabellen S. .053—557 viser nu, al den 

 i I Cbfd. Leer indeholdte Vandmængde ikke varierer lidet med Dybden, selv under del iagt- 

 tagne Vandspeil. Hidrører nu delle fra Variationer i Lerens physiske Egenskaber, eller 

 derfra, at man i forskjellig Dybde træffer paa forskjelligt Grundvand? Al antage del Sidste 

 ligger nær, raen del, al den forskjellige Vandrigdom ikke synes at staae i nogen nøle For- 

 bindelse med de forskjellige Jordlag, som man kommer igjennem, svækker denne Antagelse 

 meget. Af nogle Forsøg over Maaling af Vandstanden i forede Huller, som senere skulle 

 omtales, synes del endogsaa udenfor enhver Tvivl, al der i den os her vedrørende Dybde 

 (idelmindsle indtil 7 Fod) kun findes eet Vandspeil, og den Forskjcllighed, som Leerprøverne 

 udvise, maa, forsaavidl de ere tagne under Grundvandels Vandspeil, alene tilskrives Varia- 

 tioner i selve Massens physiske Egenskaber. Hvor store disse ogsaa i Virkeligheden ere, 

 sees lydeligt af de under Bubrikken C -f- (A -;- B) opførte Tal, der give et Maal for Jordens 

 Sammentrækning (regnet efter Vægt) ved Udtørring til 100° C, og hvorved denne sees al 

 variere mellem 4 og 37 %. Del raaa endnu bemærkes, at Haarrørskraflen hæver Grund- 



