543 



folgende, end her er 'rill'aMdet. — I Juli, der igjcn omtrent har liavl en Miildclregnmængde, 

 har Afgangen fra Vandspeilel været overvuiende i alle i Tilf;elde, og Vandets opadgaaeiidc 

 Bestræbelse altsaa været störst, dog er Overvægten temmehg forsvindende ved Nr. i. Tor- 

 dampningen er overalt mindre end i Juni; sammenlignet med Mai har den tillaget stærkere 

 ved Nr. -i end ved Nr. 1, som ogsaa er ganske naturligt, idet Jordvarmen er slorst i Juli 

 og August, og her har kunnet gjore sin Virkning gjældende; dens Indllydelse viser sig dog 

 fornemmelig i denne sidste Maaned , hvor den opadgaaende Bevægelse har værel aldeles 

 dominerende. Paa Grund af, at Regnmængden har været noget større end et Middelaar, 

 har Fordampningen ved Nr. 1 og 2 ikke kunnet vinde Dugt dermed, men vi see, at delle 

 allerede er Tilfældet med en Jordskorpe, hvor Vandspeilel kun staaer 1 Fod under Over- 

 fladen (\r. 3); det til 2 Fods Dybde nedtrængende Vand er saa at sige Nul, medens del 

 opadgaaende Qvantum ikke er ubetydeligt, nemlig 0,o:K Cbfd. pr. D' i 38 Dage eller 47 

 Cbfd. pr. Tønde Land i 24 Timer. Fordampningen viser sig altsaa større, jo dybere Grund- 

 vandet staaer, hvilket dog kun Qnder Sted i den vaade Tid, der har en overveiende Ind- 

 flydelse. (See Tabel S. 559— 5GI ). — Hvad September angaaer, da have Nedslagene værel saa 

 hyppige og saa betydelige, at det har været umuligt noiagligt at regne sig lil del Qvanlum 

 Vand, som hver Gang burde oppumpes, og man tør derfor kun uddrage Resultater af de 

 under Rubrikken T-^ O og E + T — O indskrevne Tal; selv disse sidste Irænge lil nogen 

 Modification, idet Tabel S. 559—561 udviser, at Jorden har været noget fugtigere den 2den 

 October, end lil de andre Tider, der ere valgte som Deliugspunkter. Man seer dog, at For- 

 dampningen omtrent er eens ved Nr. 1, 2 og 3, men endnu störst ved J\r. 4, og al Ob- 

 servationerne saaledes slutte i denne Uenseende med de omvendte Forhold af de, hvor- 

 under de ere begyndte, idet i Mai Fordampningen er størst ved Nr. 1 og temmelig eens 

 ved de øvrige. Det underjordiske Vandspeil har bavl en betydelig Tilgang af Vand, nemlig 

 ved Nr. 4 omtrent det Halve af den hele Regnmængde, og de andre endnu mere. 



Ved disse Forsøg har man holdt 2 Faktorer ude af Virksomhed, nemlig a) den 

 langs Overfladen bortflydende og b) den sandsynligviis gjennem Undergrunden nedsynkende 

 Vandmasse. Vi vende os nu til denne sidste, i Henseende til hvilken del forsi har værel 

 mig magtpaaliggende at faae det Sporgsmaal bestemt besvaret, om der virkelig lier paa 

 denne Mark og i den undersøgte Dybde finder nogen Bevægelse Sted, og da i hvilken Ret- 

 ning. — De i denne Anledning foretagne Observationer grunde sig paa den i sig selv ind- 

 lysende Sætning, at naar Vandet drives gjennem Jorden i en vis Retning ved Hjælp af en 

 vis Kraft, saa maa denne Kraft successive consumeres, eflerhaanden som Veiea tilbage- 

 lægges. Ved at undersøge det Tryk, som Vandet er udsal for i forskjellig Dybde, kan man 

 derfor komme til Kundskab om der overhovedel finder Bevægelse Sted og tillige i hvilken 

 Retning. Det naturligste Middel til al maale Trykkel er at see, hvor stor en Vandsoile del 

 kun bære i ot lodretstaaende Rør. Ved Hjælp af el Jordbor nedsaltes derfor i denne Hen- 



