J\ærværende lille Afhandling gaacr ud paa al vise, al der er visse Snyltesvampe, som have 

 en hidlil i Planlerigel ukjendl, liøist eiendommelig Udvikling. Medens nendig del (îenera- 

 tionsskifte, som den nyere Tids Undersøgelser have lærl os al kjcnde iios Snyllesvampcne, 

 er af en saadan Nalur, at begge Generationer leve paa samme Værtplante'), saa vil del af 

 det Folgende sees, at der gives Snyltesvampe, hvis tvende Gcncralioner linses af Vært- 

 planter henhorende lil ganske forskjcllige Familier. Da desuden den vegetative eller 

 kjønsløse og den propagative eller kjønnede Generation have el meget forskjelligl Udseende, 

 saa maa man heri söge Grunden til, at denne udvikling saa længe er bleven ukjendl og 

 upaaagtet. Det er nu lykkedes mig ved Forsøg at godtgjore, al den paa Sevenbommen 

 snyltende Cævrerust og den paa Pæretræets Blade voxende Gitterrusl ikke , som man hidlil 

 har troet, ere forskjellige Svampearter — de ere endog blevne henførte lil forskjcllige 

 Slægter, ja til forskjellige Familier-) — men lo Udviklingsstadier eller Generalioner af samme 

 Svampearl. Ihvorvel de to Svampe, som saaledes slaae i genetisk Forbindelse, meget 

 længe have været kjendte og ofte ere beskrevne og afbildede, er vor Kundskab lil deres 

 egentlige Bygning dog endnu meget mangelfuld. Jeg skal derfor, inden jeg gaaer over lil 

 at omtale mil indpodningsforsog, give en omstændelig Beskrivelse af dem. Ved Selskabels 

 Liberalitet er jeg desuden bleven sal istand til al kunne henvise til talrige oplysende 

 Figurer. 



Sevenbommeus Bæyrerust (Podosoma Sabiiiæ Dicks.). 



Denne Svamp eller — som den ifulge nedenslaaende Forsøg bor kaldes — denne 

 første Generation af en Svamp henførtes af de ældre Mycologer enten til Puccinia eller lil 

 Trcmella, eftersom man lagde mest Vægt paa Sporernes Bygning eller paa deu geleaglige 

 BeskalTenhed af del hele Svampelegeme. Den er forste Gang beskrevet af Micheli 1729 

 (Nov. plant, genera p.2l3) som „Puccinia non ramosa, major pyiamidala". Ilos Schmidel 



■) Et saadaiil C.cncrationsskirtc er forst blevet paavist af de Bary (Recherches siir lo dévcloppenicnl 

 de quelques Clianipii;nons parasites. Aiiu. se. nat. le Sur. Tome XX). 



') bævrerustcu henfores saaledes af E. l'ries til Coryneaeel (Gyniiiomycetes), men Gillcrruslcii til 

 Æcidinei (Ilaplomycetes). Summa Veg. Scan. p. 179 og pag. 510. Tulasnc stiller den forste blandt 

 Puccinicevne, den sidste blandt Æcidiaccerne. (Ann. se. nat. -le Sur. Tome II). 



