571 



samme i\Iaadc, nemlig fi-a Grunden, saa at de nærmest Spidsen liggende Dele ere de ældste, 

 og buade Sporeieiets og Hylsterets Geller holde Skridt med iiinanden i L'd\ikling. Kt 

 meget tyndt Gjcnncmsnit (fig. 6) af en lille Del af et Sporehus, som ikke endnu er brudt 

 igjennem (f. 5 a), vil tjene til at anskueliggjøre Hylsterets og Sporeleiets Dannelse. Tage 

 vi saaledes først sidstnævnte i Betragtning, da vil det sees, at i Bunden af Sporehuset ere 

 Sporeleiecellerne endnu rorformede, kun ^J„-!Mm. i Gjennemsnit, have en meget tynd gjen- 

 nemsigtig Uiude og indeholde Slim og Oliedraabcr (f. 6 nedenfor f og i den nederste Del 

 af f. 7); noget høiere oppe blive de gradvis tykkere, og hor sees en begyndende Spore- 

 dannelse (f. 6 f og f. 7 b), der giver sig tilkjendc som Indsnoringer, saa at Traadene her 

 bestaae af afvexlende kugleformig udvidede og meget smallere Partier, og disse adskilles 

 fra hiuandea ved Tværvægge. Sporerne opstaae altsaa paa den Maade, at afvexlende det 

 ene Led i denne Kjæde bliver til Spore, medens det andet bliver goldt. Det tynde golde 

 Led er i Begyndelsen fasthæftet til Sporen som en Stilk (f. 6 indenfor g), men forsvinder 

 snart (resorberes). Sporerne have, naar de paa denne JMaade afsnøres, langtfra deres fulde 

 Størrelse; de ere kugleformede, kun yjp Mm. i Gjennemsnit, have en meget tynd gjen- 

 nemsigtig Hinde og indeholde en graa Slim. De voxe efterhaanden til en Størrelse af 5*5 

 Mm. og blive ved det gjensidige Tryk kantede. Ydrehinden er i Begyndelsen meget tyk, 

 lysegul og synes al være dannet af flere Lag (f. 8 , 9) , og Indholdet bestaaer af en graalig 

 Slim og lysegule Oliedraaber. Saadanne lysegule Sporer opfylde den nederste Halvdel af 

 Sporehuset (f. 5). Senere bliver den ydre Sporebinde tyndere, smudsig brun og er da for- 

 synet med 6 Spirehuller [Fig. 11 — 13). Ved Spiringen dannes en enkelt Spiretraad, som 

 opnaaer en betydelig Længde uden at forgrene sig eller danne Tværvægge (f. 11). Ved det i 

 f. G tremstillede Længdegjennemsnit af en lille Del af Sporehuset vil -det sees, at Cellerne 

 i det enkelte, HUsleret dannende Cellelag tillage fra neden opad i Størrelse i samme For- 

 hold som Sporerne. I det udvoxne Sporehus have Cellerne en ganske ånden Form i den 

 øverste Del af Hylsteret, end i den øvrige Del af samme. De øverste Hylsterceller ere 

 ovale eller næsten runde og lidt uregelmæssig kantede. De ere forsynede med et meget 

 tykt Cuticularlag, der synes at være dannet af tynde lodret paa Cellens Axe stillede La- 

 meller (!'. 15 a), og udvendig sees smaa runde Korn. I den ovrige Del af Hylsteret 

 ere Cellerne forholdsvis meget smallere (f. 16— 17), og de ere især meget lange og 

 smalle i den midterste Del af Gitteret (f. 18). De ere lidt nedenfor Spidsen paa den 

 indadvendte Side forsynede med en i sin overste Del fri og noget ud fra Væggen staaende 

 Tværliste (f. G e, f. 16—18 b), der naar Cellen sees fra den udadvendte Side, lager sig ud 

 som en Tværvæg, hvorved det kommer til at sec ud, som om Cellen var delt i et overste 

 lille og et nederste meget større Rum (f. 16—18 a). Cuticularlaget er paa disse Celler 

 meget tyndere og viser ikke nogen Sondring i Lameller. Endnu forend del langstrakt-æg- 

 formede Sporehus er brudt gjennem Overhuden (f. 4) , seer man at Hylsterets enkelte 



72* 



