573 



alle Sider Grene, der ligeledes gjcnnemhore Cellevæggene, danner den del Bladkjodct gjen- 

 nemvæ\ende Mycelium. Eller faa Dages Forlob begyndte Spermogonierne al vise sig, og 

 de gjennemgik dcrpaa den ovenfor (p. öGO) beskrevne Udvikling. Heller ikke Sporehusene 

 udebleve, men dannede sig om Efteraarel paa: den normale Maade paa Undersiden af 

 Bladene. 



Det maa altsaa efter dette Forsog ansees for en sikker Kjendsgjerning, al Rævre- 

 rusten og Gillerrusten staae i genetisk Forbindelse, eller at de begge henhøre li! samme 

 Svampeart. Men er dette Tilfældet, da kan den L'dviklingsgang, som her gjor sig gjæl- 

 dende, kun opfattes som et Generationsskifte, ganske af samme Natur som det, man i de 

 senere Tider har lært at kjende hos visse Indvoldsorme. Det Særegne i dette Generalions- 

 skifte bestaaer deri, at hver af de to Generalioner, den kjonslose og den kjonuede, furer 

 sit Snylteliv i eller paa Værter af høisl forskjellig Natur. Bævrerusten forholder sig til 

 Gitterrusten paa samme Maade som Kvæsen, der lever i Faarels Hjerne og foraarsager 

 Dreiesygen, til Bændelormen i Hundéns Tarmkanal. Kvæsen og Bævrerusten svare til hin- 

 anden som kjønsløse Generationer og paa samme Maade Bændelormen og Gillerrusten som 

 kjonnede, og vi have saaledes blandt de snyltende Dyr og Planter Forhold i Udviklingen, 

 som ere fuldkommen analoge. 



Eoestelia cancellata vil saaledes herefter i Systemet betegne begge de ovennævnte 

 Svampe, og Polisoma Sahinæ \il blive at opføre som Synonym til denne Arts forste 

 Generation. 



Hvad de Ødelæggelser angaaer, som de to Generationer foraarsage paa deres N'ærler, 

 da er der den væsentlige Forskjel, at medens den forste Generation, Bævrerusten, er 

 perennerende og angriber Grenene, er den anden, Gillerrusten, derimod enaarig og holder 

 sig lil Bladene. Bævrerusten fæster forst Bo paa Sevenbommens unge endnu gronne 

 Grene, idet Spiretraadene trænge ind gjennem Spaltaabningerne. Myceliet gjennemvæver 

 derpaa Barken i hele Grenens Omkreds og vedbliver al voxe her i en meget lang .Aarrække, 

 hvert Aar fremsendende Formeringslegemer. Grenene blive efter faa Aars Forløb slærkl 

 knudeformig udvidede paa de saaledes angrebne Steder; thi uagtet Myceliet ikke trænger 

 ind i Vedet, svulme ikke desto mindre Aarringerne her lil mere end det Dobbelte af den 

 normale Tykkelse, idet der ved Svampens ludvirkning l'oraarsages en Tilstrømning af 

 Næringsvædskerne til disse Dele af Grenene. Svampen bidrager vel omsider til at hæmme 

 Buskens Væxt, men synes dog især at skade ved at give Anledning lil llevner, som trænge 

 dybt ind i Vedet og saaledes danne odclæggende Saar. Gillerrusten angriber, som vi have 

 seet, kun Bladene, men foraarsager ikke desto mindre en langt større Svækkelse af Vært- 

 planten; thi denne beroves ved Svampen en stor Del af del .Melstof, som skulde have Ijenl 

 den som Reservenæringsstof for det folgende Aar. Da del nu er godtgjort, al Gitlcrruslen 



