766 | SKRÄNTÄRNA. 
GUNDL., J.f.Ö. 1875 389-90. Szrv., Dress., Ibis 1876, 415. SINT.; J.£.QO. 
1877, 67. Maim, Fn. 1877, 86, 307. Orn. Beob.-St. Jahresber. J.f.O. 
1877, 340; 1878, 434; 1878, 92. Dav. & Ouvsr., Ois. Chin. 1877, 522. 
GRUNACK, THIELE, Örn. C. 1878, 155. BrAnort, J.f.O. 1880, 253. BogGb., 
SCHAL., 1. c. 276. Barzer, Mitth. Orn. Ver. Wien 1881, 29. TANCRÉ, 
v. Howm., Orn. Ber. 1881, 274. BEocra., Orn. C. 1882, 35. 
Sterna megarhynchus Mer. u. W., Tasch. II 1810, 457. 
Thalasseus caspius Borr, Isis 1822, 563. Covzs, Pr. Phil. Ac. 1862, 537; 
1868, 308. ALLEN, Bull. Harv. Coll. 1872, 410. 
Hodroprogne caspica Kavr., Sk. Entw. eur. Thier. 1829, 91. FrirscH, Cat. 
1854, 42; V. BE. 454. Covzes, Proc. Phil. Ac. 1862, 471-2; Ibis 1864, 
389. 
Sylochelidon caspia BremmM, Isis 1830, 994; Vög. D. 1831, 769, 770 [+ S. 
baltica + S. Schellingii]; N-a 1855, 295. A. Br., J.£.O. ISBa, och 
CAssIn, Cat. B. Camma 1858; J.f.O. 1860, 202. Avams, Ibis 1864, 36. 
Bras., J.£.O. 1864, 457; 1866, 82,-8. JErp., B. of Ind. III 1864, 835. 
GouvLp, Handb. B. Austr. II 1865, 392. GozB., J.f.O. 1870, 141. OQO. 
GaLL., Rev. & Mag. Z. 1873. 57. v. HEvaL., J.f.O. 1874, 402. LEGGE, 
Ibis 1875, 407. SzEv., J.f£.O. 1875, 185. GieGL., Ibis 1881, 217. 
Helopus caspius WAGL., Isis 1832, p. 1224. 
Thalassites melanotis Swans., B. W. Afr. II 1837. 253. 
Sylochelidon strenuus GouLp, B. Austr. VII 1844, pl. 22; P. Z. S. 1846, 21. 
BrytH, Ibis 1865, 39. 
Sylochelidon melanotis Br., Compt. Rend. 1856, 772. 
Sterna melanotis HArRTL., Orn. West. Afr. 1857, 256. 
Phoetusa melanotis Gray, Gen. III 660. 
Sterna major ELLMAN, Zoologist 1861, p. 7472. 
Thalassius caspius var. imperator Coves, Pr. Phil. Ac. 1862, 538. 
Skräntärna LUNDQ., Jägarf. t. 1864, 215; 1872, 217. ExBLrap, l. c. 1865, 
237. SUNDSTR., Bih. V. A. H. 1872, n. 4, 41. 
LEPECHINS namn är äldst, men har, såsom barbariskt, blivit förkastadt. Vi behålla 
det av PALLAS givna såsom allmänt kändt. 
Få we JO a a TR AS AX BE le VARG EL [8 PT (aa UA latt 
Jr KE Sf BT bj Nr MMA THE NT I ol ÖR Te RÄNDER AE gb I FEL b 
I ESV Bl OR fela de lä I SESAR Söke pA RA Ät en NE N - 
Fat SANYTLJ RE ler LI SAK SN FS ca SVR EF a ir 
å de ” eu NA Br OM EP TRI TG TE LETA £3 UNGAR TIO VARE AS dj Er va ERE 
| ST rg N £ Köra. ARN J ARA H Ufa gåt na e å LR Rh il 
a NV 0 EN SA 
' AN Et yM i 
V 3 RE AR 
STERNA CASPIA. 
186. FISKTÄRNA, Sterna hirundo L. 
P1; XLVII fig. 4, 
Näbb rödt med svart spets; första handpennan med infanets 
mörka spoltrakt, 75 m.m. från spetsen, omkring 4—6 m.m. bred; 
fötter röda. 
Anm. Med längden av underkäkens spets förstås direkta avståndet 
från spetsen till den nedskjutande vinkelns spets å käkens undre kant. 
Tumvingen mätes från dess spets till vingens främsta del, då den 
är hoplagd. 
1. Hane, gammal, 30 maj 1875, Hornborgasjön, Vestergötland. 
Näbb rödt, spets svart; näbbås mörkröd. Näsborrar genomsigtiga; 
näsfåra svag. Huvud ovan från pannan till övre delen av halsryggen svart; 
övre ögonlock svart; huvudets sidor och haka hvita. Framhals gråhvit; 
strupe hvit. Halsrygg och rygg askblå. Kors hvitt. Stjert djupt, till hälvten, 
kluven, hvit, utåt grå med hvita spolar, yttersta utfanet grått. Bröst, mage 
och undre stjerttäckare hvita. Vingar askblå; handpennor: 1 svartgrå med 
bred, hvit inkant, når stjertspetsen. Fötter röda; klor svartbruna, spetsiga, 
bågböjda, 2 störst. 
2. Hane, samma tid och ställe, KOLTHOFF. 
Stjert ej till hälvten kluven. 
3. Hona, gammal, vårdrägt, 26 maj, Stockholms skärgård. 
Näbb rödt, mot spetsen svart, yttersta spetsen grå; näbbås kullrig, 
Jemnt bågböjd; överkäken 1,5 m.m. > underkäken, hvars undre spetskant 
är rät; munvinkel och gap röda. Pannvinkel tvär, utskuren. Näsborrar 
låga. Kalott svart, sträcker sig icke ned till halsryggens midt; övre ögon- 
lock svart; undre ögonlock hvitt; ögonvrå ovan svart, nedtill hvit, gräns 
skarp, rät, går från näsborrarna till främre ögonvinkeln; huvudets sidor och 
haka hvita. Hals och kräva hvitblå. Rygg ljust hvitblå; skulderfjädrar: de 
längre med hvita spetsar och, likasom kors, ljust hvitblå; övre stjerttäckare 
hvita. Stjertpennor 6 par: 1<2<3<4<5, som är 30—36 m.m < 6, infan 
och spolar å alla och utfan å 1 hvita, utfan å 2—4 gråhvitt, å 5 grått, å 6 
mörkare grått. Bröst, sidor och slaksida ljust hvitblå; mage och undre 
stjerttäckare hvita. Vingar spetsiga, nå ej stjertspetsarna; tumvinge med 3 
fjädrar, ljust hvitblå; handpennor: 1 liten, smal, trubbig, hvit; stora 10, ut- 
fan å 1 svart, å de Övriga grått, infanets brämtrakt å den 1:a 70 m.m. från 
