EFS 
RR RE ERE cn see MM 
TÄRNOR. 
Flere av havets foglar och dem, som vid Asia uti 
Sötvattens-kärr i Caystri ängar söka sin föda, 
Ser du täfla att stänka ymnigt på skuldrorna vatten; 
An sitt huvud de doppa och än de löpa i vågen, 
Aven utan att varda våta lustigt de bada. 
Härmed förstås åtskilliga simfoglar och vadare. Med tex- 
tens incassum, förgäves, kan icke annat menas, än att dessa 
foglar bada, utan att fjädrarna bliva genomdränkta av vatten. 
I Frygien stodo en ek och en lind, omgärdade av en stenmur. 
Haud procul hinc stagnum; tellus habitabilis olim; 
Nunc celebres mergis fulicisque palustribus unde. 
Ovip. Met. VIII 624. 
Nära dervid ett träsk, dess mark beboelig fordom; 
Vattnet sökes nu blott av kärrens Tärnor och Sothöns. 
Även här kunna Måsar inbegripas under Mergus. 'Om Mergi 
och Änder med näbbet putsa sina fjädrar och andra vattenfoglar, 
aves aquaticee, samla sig i flock, om Tranor skynda till det 
inre av landet, om Mergi och Måsar flyga från hav och sjö, blir 
det blåst.” Priin. XVIII 87. 
Prisivs säger dessutom, att Mergi lägga ägg i träd i början 
av våren. X 31. [Den felaktiga uppgiften om äggläggningen sy- 
nes vara hemtad ur en äldre källa, ur hvilken även LuKIANos fått 
anledning att nämna detta, men om Alkyone (se under LARUS). ] 
Tyngre foglar leva av säd, och högtflygande, altivolee, endast av 
kött. Ibland vattenfoglarna bruka Mergi sluka hvad andra släppa 
ifrån sig, X 47. GrRossE, Puis. X 65, översätter que ceterce red- 
dunt med "den Koth", hvilket säkert är origtigt, då meningen är, 
att de sluka de fiskar, som andra foglar tagit och tvingas av 
Mergi släppa ifrån sig. [Obs. 'Struntjager', Lestris, men även Sterna 
m. f.] Omättliga djur äro de, hos hvilka födan kommer från 
magsäcken till rectum intestinum såsom hos Mergus. P1i1s. XI 79. 
STERNINA.: 759 
Alduia Hom., Odyss. V 337, Aristort., I 1, 6; V 8, 4. ARAT., sec. Eudoxos, 
Vv. infr. ÖPPIAN., Ixeut. II 5. AILIAN., III 5; ed. GRonow. 1744, 178 
(Mergus); JAcoBs, 1838, 536 (Taucher). OÖOPPIAN., De aucup. 2, 4; 
LENZ, Zool. 1856, 383 (Taucher). 
Mergus Cic., Aratus, 188; ed. NoBBzE, II 1850, 1333. VaAzrro, De lingua lat. 
IV 13. VirG., Georg. I 361 aves + pelagi volucres (ex. p.); Zn. XII 
247; Georg. I 383. Ovin., Met. VIII 624 ex p.; (XI 793-5). PLin., 
VIII 87 [nec X 31; nec albe aves] + altivole ex p. X 47 (ed. GossE 
X 65) X 95. Cf. FRANz., Hist. An. II 1426; nec Carbo etc. 
Mergulus PInICELLOo, Mund. Symb. 1681, 309. 
Slägtet TÄRNA, Sterna L. 
Se Sternine här ovan p. 757. 
185. SKRÄNTÄRNA, Sterna caspia Pau. 
PI. XLVI fig. 
Näbb starkt, rödt; stjert/jemförelsevis kort; fötter svarta. 
Unge: näbb rödaktigt; fötter bruna. 
1. Hane, 6 juni, Stockholms skärgård. 
Näbb rödt, framåt hoptryckt; spets gråsvart, främst hvitgrå; näbbås 
kullrig, vid roten rät, sluttande, framåt bågböjd. Käkkanter skarpa, intryckta, 
bågböjda; överkäken något > underkäken, dennas spets nedtill rät. Pann- 
vinkel bakåt riktad, spetsig. Näsborrar låga, jemnhöga; iris 'brun'. Huvud 
ovan och nacke svarta; ögonlock svarta; ögonvrå, tinning och kind upptill 
svarta, nedtill, likasom undre kroppsdelar, hvita; käktrakt och haka hvita. 
Hals hvit; sidhals och halsrygg nedtill gråhvita. Mantel ljust blågrå; kors 
och övre stjerttäckare ljusgrå. Stjert något urringad, spolar hvita; stjert- 
pennor 6 par: 5 och 6 hvita med infan vid spetsen hvitgrått, 6 >5>4>3 
>2=1, 1—2 hvita, 3 å ena sidan mörkare grå. Bröst, sidor, mage, slak- 
sida och undre stjerttäckare hvita. Vingar spetsiga, långa; tumvinge med 
4 fjädrar, 1 ljusgrå, de övriga gråhvita; handpennor 10: 1>2>3, spolar 
hvita, in- och utfan grå, de obetäckta spetsarna gråsvarta, 7—10 gråhvita; 
