328 | MÅSAR. 
MÅSAR, Laroide. 
Se pag. 757. 
Fam. 2. 
Om Måsarna, som ej så sällan omnämnes av äldre för- 
fattare, gäller ofta detsamma, som jag påpekat om 'Tärnorna, p. 
757-8, nemligen att mycken osäkerhet råder om betydelsen av de 
gamla namnen. Det oaktadt har det synts mig löna mödan att 
eftersöka hvad som kan röra denna familj, helst de fleste författare 
Att särskilja de 
olika namnen eller uppgifterna på bestämda arter är emellertid 
deråt egnat ingen eller ringa uppmärksamhet. 
för närvarande ogörligt. 
Hos Moses nämnes Schakaf på två ställen ibland orena 
foglar, som icke skulle förtäras. De äldsta översättarna ansågo 
detta vara Måsen. LvuTHER deremot översätter ordet med Gök, 
liksom de svenska översättarna. Bibelkommissionen av 1878 återger 
ordet med Fiskmåse. Men, då detta är en särskild art, bör, enligt 
min mening, Schakaf översättas med Måse såsom slägtnamn. 
I "Talmud omtalas en vattenfogel, som anses höra hit. LE- 
WYSOHN hänför namnet särskildt till Larus marinus, hvilket jag 
anser vågadt. 
Utom på de ställen, der Homeros nämner Aidva (Aithyia), 
Od. V, 337, 353, jemf. här ovan p. 758, omnämner han även 
Adpos, Måsen. 
Zeus sände Hermes till Pieria, der han sänkte sig ned till 
havet: 
Vattenbrynet ÅLyger han nära liksom en Måse, 
Hvilken i stora vikar omkring det ödsliga havet 
Fångande fiskar, ofta i vattnet vingarna doppar. 
MT OL År rn LIN LL kr led ONE Nn ng LJ RE OR AA kon frå ft ONE REN PAT hg (år 
[I As ver bkin Ål el Ny NN SALSA SA TEN ARG Fd MEAN SÅ 
[4 | a. NI ) fylon 2 EISENNE PC LIDT GIG CE 2 JAR rd lg 1 a ACK 
ÄN S PNL Lu HER ITfle "Vv La ROOTS 
FYN 
F 
Flea rr RE (dr 
i &<) MT, ANA Fr 
ÅS : VAN AA 
cn 
LAROIDA. 
Om en kvinna, som dog, säger Homeros, att hon huvudstupa 
störtade ned i skeppet liksom en Kf eva, Man har trott, att 
härmed menades Tärna, Mås, Lom, Dopping, Sothöna, till och 
med Svala. Slägtet, än mindre arten, kan numera icke bestämmas. 
Vill man icke nöja sig med att översätta orden med havsfogel 
utan vidare bestämning, torde Måse eller Tärna bäst överens- 
stämma med texten. 
Homeros omtalar vidare ”Evdåa: xopövn, Som GROSHANS uttydt 
Fogeln torde dock snarast vara att 
En sjöman, som gick över bord under 
med Larus cachinnans PAL. 
anse som en Skarv. 
storm, störtade som en ”Apvevtho i havet. Samma liknelse användes 
även om Epikles, som, träffad av en sten, nedföll från "Trojas 
mur; ävenså om en av Patroklos träffad krigare, som huvudstupa 
störtade från krigsvagnen. Härmed menas möjligen en simfogel, 
huruvida en Måse, Tärna eller någon annan, lemnar jag derhän, 
men ordet betyder dykare, och det användes om en menniska, 
som på huvudet kastar sig i havet. 
A1isorPos har en saga: ”Måsen och Gladan', och något tvivel 
om de grekiska ordens, Adpos za ”Ixtivosg, betydelse har icke upp- 
stätt. 
brukar sitta på havsstranden, hvilket jag icke återfunnit i texten. 
SUNDEVALL nämner, att Aisoros omtalar, det Aithyia 
Möjligtvis har S. kommit att skriva detta namn i stället för 
Laros. 
Hos ARISTOPHANES Omnämnes Måsen, Adoos, Laros, på tre 
ställen. I ”Riddarne', 961, och 'Skyarne', 589, översätter H. MÖLLER 
ordet med Habicht, men i ”Foglarna', 565, med Möve, liksom 
WIELAND. På sistnämnda ställe har MincEwitz Rabe;i Riddarna, 
p. 95, och Skyarne, p. 125, har Wizzanp Kibitz. 
till dessa avvikelser från texten har jag icke funnit framstälda, 
Några skäl 
