nerhet vid Nordsjön, der även om sommaren en del yngre, men 
färre äldre foglar driva omkring; en och annan stundom även 
vid större vattendrag inne i landet, RomwepEr. År 1876 under 
samma månader temligen talrik; under sommaren några unga, 
men färre gamla iakttagna. År 1877 vid Flensburg regelbunden 
om vintern. I Husum om vintern från nov. till mars fåtalig, på 
Watten om sommaren temligen många unga, men få gamla. År 
1879 lemnade han hamnen i Flensburg den Y, Jahresb. 
På Helgoland, NAumMAns, J. H. Brasius. Gamla foglar rugga 
i febr., GÄTKEk. 
Häckade 1877 på norra kusten av Kola i fogelberg, enligt 
meddelande av 
HENNING KiNnBERG. Hundratals häckade jemte 
Larus fuscus på lilla Skorön; omkring den 
flygga, LILLJEBORG 1850. 
havet, Schuretskaja sällsynt, enligt LiILLJEBORG. 
Österbottens foglar 1792 av J. Junis. Häckar på nordkusten 
1848 voro ungarna 
På Skorö den i—i, v. Hrveris. Hvita 
Nämnes bland 
vid Varanger i kolonier ostligare, på Kola sällsyntare. Botniska 
viken åtminstone till 64” n. br.; V. hälvten av Finska viken; "ej 
inne i landet, om ej vilsekomna i de nordligaste delarne. På SV. 
kusten av Finland, kommer i mars, skall hava ägg i början och 
dunklädda ungar 1 slutet av maj. Äggen insamlas. Han gör 
skada på Ådans ungar, Parmén. På yttre skären, Vv. NORDMANN; 
ej allmän; DRrREssErR fann honom ej häckande på N. kusten; ej i 
Kuopio, J. v. WricHrt, 1857. Kallas i Korpo skärgård Trutte, 
giver ansenligt dun och fjäder, men fångas och nyttjas sällan, 
nästan aldrig, Gapp, 1769. På Ålands öar i mindre antal, tager 
ungar av Skrak och Ejder, hvilka de förfölja, så att de uttröttas 
genom ständig dykning, anses såsom skadedjur, R. S. På Aland 
allmän, förföljes, förtär fisk i mängd samt ungar av Ejder och 
andra vildänder, slukar de små, dödar och uppäter de större. 
HAVSMÅSE. LARUS MARINUS. 
2 SRA py 
ME AR US 
KUNA KW Vä bar 
NE w ver ul Wr 5 
Su ON a 
rt st 
Uj 
+. a LAN 
Dödar även nästan fullvuxna Skrakar, Mergus serrator, och förtär 
även döda foglar, SUNDSTRÖM hos DRESSER. 
"Saknas å Rysslands ishavskust', Parmén. I Hvita havet, 
Ishavet och Östersjön, i Svarta och Kaspiska haven sällsynt, 
'ej i Sibirien träffad av Parras, Rapoprz. Vid Arkangel en den 
7 funnen död, GorBzi. Enkla par häcka vid Arkangel, ALSTON, 
Browns. På Neva ”talrik'(?), men häckar ej, v. FiscHEr. Ej 
träffad i S:t Petersburg, Brandt. Träffad vid Östersjöprovinserna, 
Dorpat?, den 13 1857, SEIDLITZ, SCHWEDER. Lifland och Estland. 
På sjöstranden vid Pernau talrik, MerrrR. I Polen sällsynt, 
DRESSER. 
Syntes vara fåtalig vid Petschoraviken och flodens stränder, 
sågs' på en ö nära Alexievka, SErBomM, Browns. På Ob; vid 
Kischat talrik, likaså uppåt Tschtschutschja i juli och på Polnö- 
floden, FisscE. Erhållen vid Kaspiska havet, Bryr. 
Häckar icke vid Tysklands Östersjökust eller på ön Stibber 
i Östersjön, såsom man förr trott, BECHSTEIN, BENICKEN, NAUMANN. 
Kommer till Tyskland i apr. och aug. sällsynt, BEHLEN; kommer 
till Tysklands havskust i okt., enligt L. Brram. På Poel, Meck- 
lenburgs kust, talrik, ZANDER; Danzig, BöcK. På Bock fåtalig, 
Lönpder. I Pommern på drag och flyttning vanlig, HornscHucH, 
SOHILLING. I Pommern ensam eller i flock på kusten, HoLLAND. 
I trakten av Schwerin, v. Przzn. I Neu-Vorpommern regelbunden 
om vintern, Jahresb. 1877, Horzanp. Vid Greifswald flygande 
hastigt och skygg i febr. 1859. Under hösten 1852 från början 
av okt. till medlet av dec. på Hiddensö och närliggande öar; 
vid storm i skaror om 50—60 st., stående på stranden med 
näbbet riktadt mot vinden; andra simmade i närheten på djupare 
De unga höllo sig för sig sjelva. I daggryningen sökte 
de sig föda, deribland Flundror, Pleuronectes flesus, 4 tum breda. 
vatten. 
