4 Ka änn j Pa Nr FRIN "” , 
) Vv ANRELL ETT SEP WEST 
FJ RA ROT RE Ser RAA AE ANAR ke 
M 4 4 In T - pe 4 
ET IEI EET SEE RR TT VAS 
” f 1 NEN Mp & 
LES DS 
RÅ FR 
SILVERMÅSE. 
kade omkring år 1834—44 på holmar utanför Kristiania, EsMARK, 
COLLETT. | | 
Häckar här och der i mellersta Sverige; finnes även om vintern 
vid kusterna, men undantränges, av isen. Flere par häckade år- 
ligen på en naken klippa, kallad Kalken, i Nämdö skärgård, 3 
mil utanför bebodda holmar, ÖpmMANN. Kommer till Sandhamn i 
medlet av apr.; har ägg d. 5—3 och senare; år 1883 hade i medlet 
av aug. de flesta redan bortflyttat, enl. meddel. av ExBoumrn. I 
Stockholms-trakten sedd  flerestädes, men sällsynt, WIiKstrRÖM. 
Under senare tider ofta iakttagen. Yngre foglar i höstdrägt hava 
flere gånger erhållits till Örebro museum från Hjelmaren. Häckar 
i Ö. Södermanlands skärgård i stort antal. Ungarna 'slås i med- 
let av juli, strax innan de blivit flygga. Sedan de blivit flygga, 
bliva de, liksom ungarna av samslägtingarna, snart odugliga till 
foda, hvadan nästan aldrig en gammal fogel av skärkarlen dödas, 
SUNDSTRÖM. I Södermanlands östra skärgård rätt allmän, Honi- 
GREN. Är allmän i Norrköpings skärgård och flyger allt emel- 
lan till sjön Glan, der ett par till och med häckade åren 1869 
och 1870, enl. meddel. av LUNDBORG. 
Erhållen i Venern, G. U., 1867. Skall, enl. LinrortE, ej 
sällan häcka på skär i nämnda sjö och går stundom uppåt Klar- 
elven, HOLMGREN, 1871. 
I Bohuslän träffad år 1837 d. i av W. v. Wrictr och d. ö av 
B. Fries, enl. en samtidig uppgift. I Bohusläns skärgård allmän, 
NiLn88son; var der 1858 mycket talrik, och merendels stannade 
han över vintern, LLoyp. Är nästan stannfogel; hade ungar d. ?, 
WzricHt, allmännare i havsbandet .än i de inre delarna av skär- 
gården; häckar dock även här, liksom i det inre av Göteborgs 
skärgård. Vid vestliga vindar, i synnerhet om vår och höst, 
drar han någon gång långt upp över Göta elv och upp emot 
LJ = A ' 
b - I 
ÄR I a V å Å Åh : C& 
NE DM å i äl + W vy bal 4 Å a nd i 
AT TER ar VSK TS NN 
d RIVET [Pål Wed ING eli Vi 
(YEAR 4 IEA na £ 
fJ & py 
i EJ 
LARUS ARGENTATUS. yu RN 
Kongelv. I Rörö skärgård d. 7 1881, Mann, 1882. Är den 
art, som i Bohuslän i största antal följer sillstimmen, KOoLTHOFF. 
Nämnes bland foglarna på Gotska Sandön, EISEN, STUXBERG. 
På Gotland, enligt ANnpdrÉr, här och der under fiyttning. Häckar 
sällsyntare än IL. fuscus på Lilla och Stora Karlsön och Hoburg. 
-Boet bygges på klippor, stundom lågt vid vattnet, med eller utan 
fördjupning, är temligen bredt, gjordt av mossa, mera sällan av 
Fucaceer, med bädd av rötter och föga strå, stundom med några 
fjädrar. Häckar kolonivis i medlet av maj; d. & omkring 8 dagar 
gamla ungar. Föräldrarna äro vid häckplatsen skygga, kretsa skri- 
kande över stället eller hvila parvis på en klippa. En och annan 
sedd vid stranden. Finnes även på Marpesholm, vid Fårö och 
Skeneholmen, Horntz. På Gotland temligen allmän, häckar i syn- 
nerhet på Karlsöarna och Hoburgen, KoLMmopin, 1871. De häcka 
på Karlsöarna för sig sjelva vid stranden på avsatser å de branta 
klippväggarna, som vetta mot NO.; äro allmänna, häcka närmare 
stranden och ända till omkring 100 fots höjd, enligt meddel. 
1883 av STENSTRÖEK. 
På Öland ej allmän; MzEvzrs fann honom ej der häckande. 
Nämnes bland Ö. Smålands foglar av TisELIUS. 
Vid Sveriges S. kuster mera sällan, Ninssos. I NÖ. Skåne 
allmän på flyttning, WALLENGREN, men sällsynt på flyttning, enl. 
GapDAMER. I V. Vram icke sällsynt, men endast om hösten, 
LILLJEBORG. En ung fångad i rävsax vid Ousbyholm i jan. 1833, 
Nirnssos. Vid Ringsjön en gammal hane träffad i jan., enl. meddel. 
av C. Mönrer. Vid Öresund den 7? 1843 i mängd, enl. en sam- 
tidig anteckning. FEj sällsynt vid Lomma, ÅstRÖM. Saknas der 
endast under häcktiden. Om vår och senhöst eller vid annal- 
kande eller pågående storm ofta på översvämmade ställen eller 
större vattendrag i trakten, kallas på skämt ”Lomma höns'; under 
