ih VG 1 v k El Me : ” 2 | = q 5 LS d F - | C h ;; | ” 
FR Pa SES il Ar Agne See RE ; ENN 
a TEE a RR TT SVAN SR ; Åt Velg rg "SFR ri UP NEC mö OR t z | 
; HERR RN VR Folkan LARUS ARGENTATUS. 4 rak rn RA (a TSE ff VA i AT Va cf 
TR Ej | Mn ALA ens ST FL Fr AV Ma SN Fp ' y jr ra 4 i EN vå 1 Ner ja | : Jä EA é . 3 NS sh k 3 r an + "+" | | 44 SE vr. Ip Has Dn 
FU ja MN 4 G V ji é m 1 SINN Ur i Tu 4 : a RER n . é 4 J AN - . AN » . På : RE . I p 4 4 An 2 a L8 , Je i OM & 
Vr j ; pp Ö $i w No 30 Öh a s SER fre & Nee j . an < ) - PO TAR . . RE FÅ Ae Na då 
oo  ”Hoehows' hamn i feb. rvid Hungpi, NV. Hainan, SWINHOE. Åven Atlantiska kusten, Texas, LAWRENCE Allmän om Höstens 
i början av april vid Hungpi, SWINHoE, 1870. (?)Erhållen vid Hankow, 
690 eng. mil uppåt Yang-tse-kiang; har lika ljus mantel som ÅL. argentatus, 
SCLATER, 1882. (L. arg.) Erhållen i Amoy, enligt SwWINHOE, 1861. 
(LC. occe) I Japan, SWINHOE; säges likna L. cachinnans PALL., enligt 
SAUNDERS, SEEBOHM, 1879. — ?På en ö vid Jenissejs mynning erhölls en, som 
var allmän vid Tolst, ansedd för L. argentatus, som enl. SEEBOHM ej finnes 
här, MEves 1879. I Daurien fäldes d. $ ett par unga foglar, stadda på ge- 
nomtåg, "TACZANOWSKI, 1870. (ÅL. fuscescens) Kamtschatka i vinterdrägt, 
MzEvesj 1871. I Grekland ?L. cachinnans PALLAS, möjligen L. leucopheus 
(mantel ej mörk = LL. argentatus), v. Dp. MönLE. Talrik stannfogel, häckar 
i lagunerna och på obebodda öar, LINDERMAYER. Tvivelaktig art. — (LC. arg.) 
I Kaukasus, BoGDANOW, SCHALOW. — (L. cach.) I Buchariet, Arabien, 
LICHTENSTEIN. 
Uti Amerika förekomma Silvermåsar, som vid Ö. kusten äro 
mest lika vår; men dessutom förekomma mer eller mindre av- 
vikande former, hvilka man antingen anser tillhöra samma art 
som vår eller vara varieteter derav. Några uppgifter derom får 
jag här meddela. 
Häckar i NÖ. Amerika på kusterna eller på holmar vid 
fastlandet. Boet utgör en liten fördjupning i marken, än med 
föga bädd, än med mycket gräs och andra växter, än på flat mark, 
än på branta klippor; i Amerika någon gång i träd, DrEssEr. I 
Franklin county tillfällig höst och vår, Cox, 1869. HSäges hava 
träffats i Wellington-kanalen emellan den Eg--3 1852, COoRrMICK. 
Britiska N. Amerika, Hudsons bay, d. & 1857. York Factory, 
Hudsons bay, Severn house, Nelson river, Mackenzie, B. Ross. 
[Larus glaucescens. MNärskildt anförd såsom funnen av B. Ross 
vid Mackenzie river, BLAKISTON. |] 
Häckar på Labrador talrikt, Coves. Häckade på Gannet 
rock, Labrador, sommaren 1860, BRYANT. 
Sundevall, Svenska foglarna, forts. af Kinberg, 1881-4. 
Montreal, Haznr, 1862. Ö. Boston, Brrwer. På Cuba sällsynt, 
GUNDLACH, LAWRENCE. | | N 
Larus argentatoides Bona. 
AuUDUBON träffade en boende i träd ända till 50 fots höjd, 
hvilken han ansåg lika med vår. Denna fogel tar skaldjur med sig 
i luften och låter dem falla på en klippa. En gjorde försöket om 
igen 3 gånger med en hårdare mussla, innan det lyckades att 
krossa den. Efter hvarje misslyckadt försök släpper fogeln muss- 
lan från större höjd. På N. Amerikas klippiga kuster förtär han 
Sjöborrar, hvilka han tager vid lågt vatten och hugger sönder med 
näbbet, hvarpå han utsuger innehållet, lemnande skalet. För övrigt 
utgöres fogelns huvudsakliga föda av Sill, och han följer derför sill- 
stimmen; han förtär även andra fiskar av Sillens storlek, Krabbor, 
fogelungar, ägg och små däggdjur. På våren erhåller den unga 
fogeln sin fulla storlek, men ”bibehåller” sina grå och sotfärgade 
fjädrar. Påföljande år, då fogeln är 2 år gammal, visa sig många 
askgrå och hvita fjädrar på huvud, hals och undre delar, även- 
som den orangefärgade fläcken på näbbet. Fötterna äro nu kött- 
färgade, men stjerten har ännu band vid spetsen. AvuDuBon såg 
en sådan para sig med en gammal fogel; möjligen hade hos 
denna ungfogel färgskiftningen blivit försenad. Liknande iakt- 
tagelser hava vi även från Europa. De unga vistas annars för 
sig sjelva under den tid de gamla häcka. 
L. a. var. smithsonianus 1 Tllinois om vintern; "tillfällig om 
sommaren? RipDewaAY, 1871. 
WEDDERBURN säger, att på Bermuda träffades om vintern L. 
Bonapartei, och i febr. och mars L. argentatus. 
160 
