aj FÖRR TUVA ae VP, at kd NESS äta Sv Sr big ia ÅA 
ES ENN Da EAS Cr UNS Sdp LA LAR SEE 
L 1 FRE OLA 
sr Ar VV 0 TV 34 7 nu Å Up förd or FIFS ASOOK TR f Let SFR ÄN EIN SE AT TRAC LENE LON Mulet RT a Ad NR or 
PERSIA IN Ae BAD NARE VILA LAST en NE få GG ra RA STA pl KUN TNF) AL a DIE BENEN SN SAL EN MES ya kt SE | sa IASTER RTR TAN KE NE 
” 4 LÖN MEOTD nd DD NG je LSE / UT OBA - NE A SN NTE FR ET an - rå Vår ul ” lg fr vr AUT 1 po f 4 Far ÅN 
920 SILVERMÅSE. LARUS ARGENTATUS. 
har även i London fortplantat sig. Unga foglar bliva lätt tama Ibland fjädrarna leva: 
i och sina vårdare mycket tillgivna. År 1781 uppföddes på Fär- Docophorus congener G1EB.; Nirmus selliger NitzsocH och N. lineolatus 
dd ; £ ; NITZs8CH. 
öarna två stycken, båda hanar, av hvilka den ene händelsevis 
blev skjuten. Den överlevande skaffade sig en maka och levde 
1 till I h deg OD | Inelvsmaskar: 
EA EEE SEN IATA GE IN TERENEPr SI | Fo POS ä PFilaria obvelata ÖREPL., i körtelmagen; Spiroptera adunea ÖCREPL., i 
hanen blev mycket tam, åt ur egarens hand, visade år 1846 in- muskelmagens hinnor; Trichina affinis DiEs., inkapslad i peritoneum och 
gen olikhet med vanliga Måsar; dog år 1847 i en ålder av 66 pleura; Distomum spinulosum Run. och D. elongatum MEHLIS, i tarmkanalen; 
D. leucoptera Rup., i blinkhinnan, membrana nictitans; Holostomum platyce- 
är. Kort tid derefter försvann honan, H. O. Mörner. MYR phalum DuI., 1 bursa Fabrici; H. variegatum Dus.; H. longicolle Dus.; He- 
sig vid fångenskap efter få dagar. Håller havsfoglar på avstånd mistomum spataceum DIiEs.; "”Tenia porosa Rup.; Bothriocephalus ditremus 
och jagar på flygten den katt, som vill dela hans kost, BAILLrY. DrEs., alla i tarmkanalen. 
Fisk och kött utgör hans huvudsakliga föda, dock även potatis. 
Häckar lätt i fängenskap. En unge, infångad 1837 i Venern, Larus cinereus maximus KLEIN, Av. 1750, 137, 252. STEMM., Av. 1759, 32; 
uppföddes i frihet och fick gå lös, men en vinge stäcktes. Han Vög. 1760. 
blev mycket tam. Hans vanliga föda var fisk, såsom Nejonögon, Larus cinereus Briss., Orn. VI 1760, 160; ed. 1763, 402. 
men även Råttor. Han sväljde en stor Råtta hel, men svansen, Larus argentatus BRÖNN., Örn. 1764, 44. PontoPr., Dännem. 1765, 169. Gu., 
L. S.N. 1788, 600. Öpvm., V. A. H. 1792, 63. LaArH., Orn. III, 1 
g ill es 12 oc - a 1 Ar- 
om fill en början hängde utom gapet, drogs allt mera in och för 1798, 330; IV 1812, 493. Brcust., Vög. D. III 1809, 658. YARRELL, 
svann slutligen alldeles i gapet. Efter en timme uppkräkte han Changes of Plum. 1833, 17, 19. SABInE, Trans. L. S. 1819, 456; 
Råttan, som då var alldeles huvudlös. Derefter åt Måsen henne bit Isis 1826, 99. TzEmm., Man. II (1820) 1840, 764, IV 470. BraAAK, Cat. 
Av, 1821, 172. Borr, Reise d. Norw. 1822, 96, 109, 316; Isis 1822, 
efter bit ä till d | . ani H 
RER EEE, ESS TIETIETSST PRINS SU Wat” Kva tee ESKS 875. Meyer, Tasch. III 1822, 195,8. Trim. Danm. o. Isl. Fugl. 1823, 
väl sina vänner, men motade bort Svin, som nalkades. På andra 161. EpmMONDST., Mem. Wern. Soc. 1823, 504. BENn., Isis 1824, 885. FAB., 
året stäcktes icke vingarna, och han gjorde små utflykter i det Hochn. Vög. 1826, 14, 23, 99, 126, 228 etc. GraBaA, Reise 1830, 65, 
13 3 - : 101; ref. Isis 1833. 766-8. Dzros., Loudon Mag. 1830, 198 (Shetland). 
fria, följde s d f de med MS É ; | ; 
» Jj Rn B SG axande med den åkande egaren. På L. Brenrm, V. D. 1831, 738 etc.; J.f.O. 1855, 244; Vogelf. 1855, 339. 
tredje året gjorde han längre och regelbundna utflykter. For HORNSCH., SCHILL., Verz. 1837, 18. BrEwzr, Bost. J. N. H. 1837, 438. 
bort på morgonen och återkom om aftonen; flög dervid mycket BonaPr., B. Eur. a. N. Am. 1838, 63. ScHinz, Fn. helv. 1838, 121; Eur. 
En. 1840, 379. RascH, Mag. f. Nat. 1838, 380. WIKSTR., Stockh.-trakt. 
högt, och tillb | | | n skjuten. 
gt, illbragte natten i hemmet. Slutligen blev han skjuten 1839, 103, 107. Navm., V. D. X 1840, 379; Rhea I 1846, 24; N-a 2 
'G. U” Han blir ganska tam, trives väl ibland Höns och Ankor. H. 1850, 16. Kers., Br, W. Eur. I 1840 n. 476. Anprér, V. A. H. 
En i FEiderstadt 1851 vingskjuten blev snart botad, levde åt- 1841, 211. DE SErR., Migr. 1842, 102. »pbE SEL., Fn. 1842, 154. CARA, 
Sard. 1842, 172. Jarp., B. of Gr. Brit. IV (1843) 304. ScHLEG., Rev. 
minstone till år 1876; bortflög und År ; | 
Ke Ne re 1844, CXXIV; Mus. Lar. 1863, 2, 16, 17 (part.). v.D. MÖELE, Orn. 1844, 
vinterns början, så att man av hans återkomst väntade kallt vä- 142 (part.). Mam, Kröy. Tidsskr. 1844, 207; Fn. 1877, n. 311; Göt. 
der, ROHWEDER. | Mus. 1882, 11. LinrJ., Obs. z. II 1845, 57; V. A. H. 1850, 301,-6. 
AON et JE LAK NNE 
i 
