SS 
; än SALE KEN RSS 
(1 NAN ST ; 
Si FR Cd ANET 
. 1837, N. förbnland, frn hö GENE Fe al päronformigt utdra- 
get, ytfläckar OrEbruna delvis sammanlöpande. 
3. Enligt meddelande av WESTERLUND. 
Häckar å Grönland i fogelberg bland andra foglar och i små 
kolonier på öar. De senare fogiarna skola, enl. HorBeLr, vara 
mindre än de andra. Huruvida de av mig beskrivna (insaltade) 
foglarna erhållits i fogelberg eller på någon ö, har icke blivit 
upplyst. Äggen vanligen 3, ofta 2, sällan 4, läggas vanligtvis 
från d. 7—'6. Födan utgöres i synnerhet av Mallotus arcticus, 
dock även av Gadus agilis REisH.; för övrigt förtär han samma 
ämnen som L. glaucus, HorBeir. Följer Grönlandssjelen in i 
vikarna för att fånga fisk, som denne driver mot havsytan, 
FABER. 
I N. Grönland ej iakttagen under vintern. Deremot ses han 
längre in i Davissundet, men ”icke', enl. Hornzorr, i Atlantiska 
oceanen, hvaröver dock de, som träffas i Europa, måste draga. 
Han är i Grönland den allmännaste arten. Häckar allmännast i 
södra delen, NEwrton. Davis sund, Baffins vik och Melville-ön, 
Ross och PARRY. 
Larus argentatus(?), WALKER, 'sedd” under Fox' resa vintern 
1858—59 vid Port Kennedy i mynningen av Bellot straits, 72” 
11' on. br, 94 v. 1; den häckade nära L. glaucus, men säkerligen 
har det varit L. leucopterus. Även REIinHArRDT misstänkte det- 
samma. i 
Han skall häcka(?) på Island, Parry. På Sabine-ön i april och 
sept.; träffad av Tyska arkt. expeditionen, enl. FinscH, DRESSER. 
Har egna häckplatser, enl. FaBEr, hvilket dock icke alltid 
är fallet. 
Mellan 73 och 75 n. br.,, Parerr. I Nordamerika häckar 
han på öar och halvöar i Ishavet; under vintern från Nova 
Sundevall, Svenska foglarna; forts. af Kinberg, 1881-4. 
Py 
HVITVINGAD MÅSE. 
al M per va röv UV Ht i Fv å 
| EE OR Ca LS EAARSRREA Ligg CNE a NER ME 
ä H Én j a T An et 
N XY Me? RN Ul OR rå bv - Trg: rå 3 år c RNE 
AR SA ST $ Vä + 
LARUS LEUCOPTERUS. ASROL IEA FLERE RN BA ERT AS 925 k 
Scotia till New York icke sällsynt, AupuBon. Labrador Clängd 
26 eng. tum'?), LAwRrENcE. Museet i Leiden har fogeln derifrån, 
SCHLEGEL. Om vintern söder ut till Long Island, Covzs. Från 
arktiska kusten under häcktiden till Hudsonviken; om vintern 
söder ut till Alleghany, A1LEN. Massachusetts, enl. AUDUBON, 
BREWER. Vid BrEwEers uppgift rörande dess förekomst vid Grand 
Menan hava blivit uttalade tvivelsmål om artens identitet, BoaARD- 
MAN. På resa från New York till Augusta, Ga., på vägen till 
Florida följde 6—20 st. nästan jemt fartyget; närmare kusten 
mest unga foglar, men på ett avstånd av 100 eng. mil derifrån 
gamla foglar. 
En ung fogel erhållen på Alaska, G. HaArtuAUuB. På Alaska 
även enl. Daznz och BanwisterR. Yukon talrik. Ägg funnos på 
bara sanden i en liten håla d. i—VY, Daun. Vid 8:t Michael tal- 
rikast av Måsarna, BANNISTER, DRESSER. 
Vinterdrägten, med grå fläckar å huvud och hals, varar från 
sept. till början av april; under fjerde sommaren hava de unga 
de gamlas drägt. 'Den, som noga känner denna Måses historia, 
kan aldrig förvexla den med L. glaucus. Han är den enda 
Måse, som tillbringar vintern på Island, 'utan att häcka der. De 
första komma i medlet av sept. till Island, på hvars nordkust 
unga och gamla i regeln vistas. Mot slutet av april minskas 
antalet, och mot slutet av maj äro nästan alla försvunna. Går 
stundom i land och förtär fiskavskräden, hvarom han häftigt strider 
med Corvus corax, FABER, 1822. 
'Ujslands Maasri', Larus hyperboreus Lzam, synes höra 
hit; kommer under somliga år till Färöarna i stora flockar vid 
stränga vintrar, 'som det tros från Island eller andra nordliga 
traåkter', LAnDtT. De gamla sällsynta, men de unga äro, enl. H. 
C. MöLrter, ganska allmänna om vintern; dock har jag derifrån 
161 
q i ' Å 1 ä ' NM vå 
Nä dr SENS SRA AS SE SFAKRO SANS TRA Ne 
