| DN Van 
SA SAPA Ly fr ON KS pv ST vv i 
! TENN mL j 
Å N fe fö SN vr ANT i Li j (OCR äng 
"I 
meddelat NAUMANN exemplar derav. Dess riktighet har dock be- 
tvivlats av CorLrin. 
På Hollands kust och i Nederländerna flere gånger erhållen 
under vintern, v. DROsTE. 
Omtalas av EDmMonDSTONE tillika med L. glaucus under namn 
av L. islandicus såsom förekommande årligen flyttande till Shet- 
land; i nov. 1821 iakttogs en flock om 100 st., som stannade 2 
—3 veckor. Beskrivningen å en fogel 2 fot 9 tum lång tillhör 
L. glaucus. Regelbunden om vintern, bortflyttade i slutet av mars, 
sällan synes någon i maj, SAXBY. 
Britiska öarna om vintern vanligen i ringa antal, vintern 
1874—75 ovanligt talrik. På Skotlands kust temligen ofta, DRESSER. 
Irlands kust mycket sällsynt om vintern, THomrson. Få hava 
erhållits på Englands kuster; träffad vid Solway och på Firth of 
Forth. 
Vid Belgiens kust tillfällig, nästan endast unga foglar. 
På Frankrikes kust under mycket kalla vintrar fåtalig, DE 
SELYS. Vid Dunkerque, Cancale, Somme nästan alla unga, 
DEGLAND, GERBE. MHeine-inférieure, HARDY. 
Han liknar till sitt levnadssätt mycket L. glaucus. Tillhör 
uteslutande havet, vid hvilket han häckar. FaABER räknar honom 
till stannfoglar i den boreala zonen. Fogeln visar sig mycket skygg 
utom vid sina häckplatser. Hans livslängd beräknas av FABER 
till 30 år, men då dennes beräkning för L. glaucus visat sig icke 
överensstämma med verkligheten, torde man kunna antaga, att 
denna art kan leva betydligt längre tid. Hans flygt är utmärkt, 
ofta seglar han i höga kretsar. Han är skicklig störtdykare och 
slår efter sårade kamrater. 
Lätet påminner något om tama Gåsens. 
Hans förnämsta föda är fisk, men även krustaceer, blötdjur 
HVITVINGAD MÅSE. LARUS LEUCOPTERUS. | RAT 
och andra av havet på stranden uppkastade djur, med undantag 
av Medusor, hvilka icke några Måsar, enligt FaBEr, lära förtära. 
Dessutom har man även träffat vegetabiliska ämnen i magen 
jemte grus, SAxBY. 
Om fogeln i tamt tillstånd ega vi några uppgifter. FABER 
hade en, som var så tam, att den hvarje morgon på bestämd tid 
kom skrikande till hans dörr för att få mat, hvarefter han åter 
avlägsnade sig. Detsamma säger EBEL hava händt THIENEMANN. 
Även WoznzeEr hade en levande, den blev på en eller två dagar 
mycket tam. Den fans i zoologiska trädgården i Köpenhamn, 
GAEBLER. Man synes icke ännu lyckats att få honom att fort- 
planta sig i tamt tillstånd. 
Man har icke erhållit några parasiter hos denna fogel. Det 
vore derför av stort intresse att eftersöka sådana. 
Larus hyperboreus [?LEHM, LANDT, Fers 1800, 264 part.] Dress., B. E. 1876. 
Larus argentatus SABINE, Trans. L. S. 1818, 546 [nec BRÖNN.] var. TEMM., 
Man. II (1820), 764. 
Larus leucopterus FABER, Prodr. 1822, 91; Hochn. Vög. Ibis 1826, 2, 13, 
62, 73, 243, 289, 307; Ibis 1826, 323. [Obs. GorBEL, Thes. II 454, 
citerar härunder FABRICIUS och ett arbete, som icke finnes, i stället 
för FABER, Prodr.] BrErmM, Isis 1826, 936; V. D. 744-6. BonaPr., 
Synops. Ann. Lyc. N. H. N.-Y. 1828, 351. Swains., RicH., En. B. A. 
II 1831, 418; ref. Isis 1833, 1112. ParrY, ref. l. c. BREWER, Bost. 
Journ. N. H. 1837, 438 [?IV 304]. RascH, Mag. f. Nat. 1838, 380. 
AuUDUB., Syn. 1839, 227. Kers., BL., Wirb. 1840, 96. Navw., V. D. 
X 1840, 337. Temm., Man. IV 1840, 467. DE SEL., Fn. 1842, 154. 
HoirB., Krey. Tidsskr. 1842-3, 413-5, 418; Uebers. v. PaAurLs., 1846, 
44-6. FALCK, FE. Vet. Soc. Act. 1844, 529. ScHLEG., Rev. 1844, CXXV; 
Mus. Lari 1863, 5. KyIarB., N-a 3 H. 1850, 50; Danm. Fugl. 1852, 
340. EBEL, Geogr. Nat. 1850, 316 (part.). v. Mipp., Reise II 1851, 242; 
IV 1875, 966; ref. Ibis 1870, 274-5; ref. v. HowmM., J.f.O. 1870, 437. SCHRAD., 
PässL., J.f£.O. 1853, 243, 313-4. Barp., N-a 1853, 444. WarrL., N-a 
1854, 263. LLrovrp, Ant. II 1855, 213. REink., J.f£.O. 1854, 433, 443; 
RiInc, Gronl. 1857, Sep. 19; Ibis 1861, 1, 3, 11. Nirss., En. II 1858, 
I / le 
C dl kv 
ju 
