f 
N | . NAS z [ nd .. | 
S. Spanien förekommer han om vintern, men nästan endast unga 
foglar, SAUNDERS. 
I Italien träffad få gånger: i Piemont, vid Neapel och Ve- 
nedig, G1I6L1oLiI, 1881. SaALnvavori kallar en L. crepidatus och 
omtalar den såsom L. Buffomi tvivelaktig från trakten av "Turin. 
Unga foglar erhållna vid Pinerolo vintern 1854, vid Nizza d. 4 
1876 och vid Pisa d. & 1880, Gianiont. I Toscana, enl. SAvt. 
Vid Pirano 1880 flyttfogel, ej talrik, Jahresb. 
Erhållen vid Philippeville, Constantine, TAczANOWsKI. 'Sterc. 
spwnicauda Hardy erhållen vid S:t Helena, G. R. Gray. Sim- 
mar för att söka föda; i Table bay flockvis, LavaAr»p, 1866. Enl. 
en uppgift skall här hava träffats en närstående form. 
Indiens kust om vintern, BEavan. Omtalad från kusten av 
Sindh, der den är allmän; ofta erhållen i Oman, A. O. Howz. 
Vid Mekrankusten ej sällsynt, BLANFORD, DRESSER. 
Talrik på Walden Island; ej sedd norr om 82” 2 n. br., 
PaArryi. BSäges hava träffats under Fox resa (?), WALKER I 
Anticosty-viken, VERrRRILL. Vid Mackenzie-floden och Hudsonviken, 
Braxiston. Erhållen vid Harrisburg, Pa., Long Island, Boston, 
LAWRENCE. 
Vid Labrador talrik. Syntes ej i Smiths sund. I New Bruns- 
wick ej sällsynt om vintern, G. A. Boarpbuansn. Förenta Staterna 
söder ut till New York. Synes även i Amerika gå långt S. ut. 
SOLANDER erhöll den i Rio de Janeiro, SAUNDERS. 
Vid N. Amerikas vestkust; i nordliga delar allmän, sålunda 
erhållen i Kadiak, Yukon, N. ut till Nulato, DAL1, BANNISTER. 
Besöker även Prybilov-öarna, Err1iott, DressEr. Erhållen på 
Kurilerna, SEzBonxm, 1884. Callao besökes av en art, som anses 
höra hit, likasom den, som omtalas av BuLLERrR från N. Zeeland, 
anses höra till denna art, SAUNDERS, DRESSER. 
Sundevall, Svenska foglarna; forts. af Kinberg, 1881-4. 
OR 
OR mr 
' 
| j RN 9 
Y 4 v 
2 v Ve > Fe Ara 
"i Pr NS ÅR 
UR L 
AL = RP 
FR na 
ERE EAT 
h 4 r ' 
( 4 ru ” 
id - SE 
KUSTLABB. <LESTRIS PARASITICA. / 949 
Flygten är mycket omvexlande och utmärkt; än störtar fo- 
geln ned nära vattenytan, än höjer han sig rakt uppåt. Medelst 
de långa stjertpennorna synes han kunna företaga de starka vänd- 
ningarna, som erfordras för att hastigt taga födan, hvilken han 
avpressar andra foglar och uppfångar innan den faller i vattnet. 
Han ses också simmande på vattnet, även derur hemtande sin 
föda, såsom FaABricius m. f. iakttagit. 
Lätet låter som 'jah ia', 'io' eller ”kiauv” eller 'i-o i-o". 
Födan utgöres av fisk, som den tvingar Måsar och Tärnor 
att lemna ifrån sig, men han förtär icke deras träck, såsom MARTENS 
m. i. trodde. Förtär ägg, fisk, antingen den är levande eller död, 
men även andra döda djur, krustacéer, mollusker, insekter, maskar 
samt Möss, uppgives även förtära bär av Vaccinium uliginosum, 
V. oxycoccus, Empetrum nmgrum. De unga foglarna förtära mest 
insekter och larver: Forficula auricularia, Noctua segetum m. H., 
Carabus, Harpalus, Navw. Födan är mycket olika efter årstiden: 
utgöres under vår och höst mest av fisk, tagen från Tärnor och 
Måsar, om sommaren fogelägg av Ejder och Gäss samt insekter: 
Elater, Harpalus, Tipulida, men sällan fisk. Sterna fluviatilis och 
S. lurundo, Larus canus och även Strepsilas interpres söka att av- 
värja hans anfall, Corrzett. Han anfaller ej större arter, ej hel- 
ler andra än de foglar, som han ser hava lyckats i sin fångst. 
Häckar på marken; boet är omsorgsfullt bygdt av gräs, 
mossa och ljung. Fogeln har 2 ruvfläckar; båda könen ruva under 
24 dagar enl. FaABErR, 4 veckor enl. NAUMANN. Vid kall eller fuk- 
tig väderlek lemnar fogeln endast under kort tid boet. Dun- 
drägten säges vara omkring 40 dagar. Föräldrarna mata ungarna 
ur näbbet och varna dem med skrik för fara; slår efter menni- 
skor och djur för att skydda sina ungar och driver boskap och 
hundar bort från häckplatsen. 
164 
