Sällsynt eller tillfällig, Covzs. Hit hör, enl. Covzs, L. Keeask, 
men DRESSER hyser något tvivel om identiteten. 
Uti södra halvklotets hav finnes, utom i de nämnda trak- 
terna,. Havslabben även på andra trakter. Det synes troligt, att 
någon gång den nordiska fogeln besöker dessa hav. Men dessutom 
förekomma der även sådana, som häcka der och tyckas visa 
| några mindre olikheter. Men ännu kan man icke med säkerhet 
bestämma, huruvida den sydliga är att anse såsom skild art eller 
ej, eller om den utgör en varietet derav. Den är antecknad från 
nedannämnda platser. 
Vid 30-54 s. br, Quor & GaimarpD. Hutton såg under 
sin resa från London till N. Zeeland den 10 gånger emellan 37 
s. br., 14" 36' v. long. och 45” 27' & br., 145” 37' ö. long., men 
endast en fogel sågs åt gången. Lavarp trodde sig igenkänna 
den på 40 s. lat., 85 ö. long. och iakttog honom 25 eng. mil 
från Nya Zeeland. På Chathamöarna, Ö. om N. Zeeland, häcka 
åtskilliga, Hutton, 1871. På Campbell-, Norfolk-, Macaulay-öarna, 
Nya Zeeland, G. R. GRAY. 
oceanen N. om 45 s. lat., men mycket talrik på Prins Edwards- 
Sällsynt i södra delen av Stilla 
öarna. På Chathamöarna, omkring 475 eng. mil öster om Nya 
Zeeland, erhöllos åtskilliga foglar ävensom ägg [?3,1X2,1 eng. tum], 
Hutton. FinscH anför honom även från Nya Zeeland och anser 
honom ej skild från den nordiska fogeln. 5S. Stilla oceanens fo- 
gel anses föga skild av BrucH. Havslabben i Södra hemisferen 
anses av många tillhöra denna art, men DRESSER med flere anse 
den skild. Den kallas Lestris antareticus LESSoN, och har kor- 
tare och tjockare näbb med mera trubbig spets, DRESSER. SOHLE- 
GEL anser efter undersökning av exemplar från ön St. Paul och 
Australien, att den är samma art som den nordiska fogeln. Prins 
Bonararte skiljer den åt. Ovstanet, som undersökt Quoyr & 
"HAVSLABB. LESTRIS CATARRHACTES. 
. a fr d 
; rv j : så ENA 1! dn bra Här NET NAR SKAR SIN 
18: NH JES fö YR RT URNA ml rg IRA VI BE YRAN Å FÖRTS BA egt j baka) ; 
OMG EET JR AKTE fr GE Se SEPA IT SE MAN AT rn van el rg de ÅL SIE NN Sn MACK le SL ANEDOM RR Rb Nl 
GaImArRDsS typer från Falklandsöarna och ett stort antal från St. 
Paul, Amsterdam och Campbell, har icke kunnat bliva övertygad 
om den sydliga Havslabbens sjelvständighet såsom art. På Falk- 
landsöarna häckar han i Pingvinernas, Aptenodytes chrysocoma, AR 
kolonier, tar deras ägg och ungar. 
och lägger 3 ägg. 
Han häckar i början av dec. n 
Ungarna hava gulaktigt dun, ABBor. På Sh 
Eldslandet, Forster, har der bo av torrt gräs; Patagonien och | 
Nya Syd-Georgia, NAUMANN m. fl. Vid St. Magdalena d. + 1868 YA 
erhållen av dr. CUNNINGHAM, SCLATER, SALVIN. Vid S:t Paul, | 
38 44' 8, lat., 75 4' ö. long., erhållen d. tr 1849, ScHLEGEL. 7” 
Till det, som om fogelns levnadssätt redan blivit omtaladt, må 
tilläggas följande: Höjer meddelade i ett brev till Crusius för- 
sta underrättelsen om fogeln och dess ägg, hvilka beskrevos så- 
som grå, liknande ankägg, med små svarta fläckar, och han om- 
talade även, att de lades på öppen mark. | 
Dess flygt är kraftig, men mindre omvexlande och icke 
hoppande såsom hos de långstjertade arterna. Han rör sig snabbt 
på marken. Lätet liknar ”ag ag', 'iia” eller ”hoo”. 
Han avtvingar Måsar den fisk de fångat, hvilken de måste 
släppa ifrån sig, och vanligtvis tar han den, innan den fallit till 
vattenytan. Men även andra foglars ägg och ungar rövar han. 
Dödar andra foglar, såsom Uria troile och Alca torda, hvilka på 
vattnet, i stället för att dyka undan honom, sätta sig till motvärn 
och snart bliva övervunna och dödade. KJIERBÖLLING Såg honom 
på Sylt jaga Sterna caspia och St. arctica. Den sydliga fogeln i 
skall till och med tvinga vida större foglar, såsom Albatrossen, 2 
att lemna sin fångst. De unga foglarna förtära bär av Vaccinium 
uliginosum. 
Häckar på Island vid sött vatten, men lever sin övriga tid 
på havet; äggen sakna stundom fläckar, FABER. rn 
qv då i - 
ME. SN 
