-4 IR FYR LE OYTE a a VG SS 1 RR Mee I SNI Ra MÖTAS RER äts Å L 
RE LÅ RS rr NRA VAA jo NL ML dl. GR Mg Mir VI UR pA LI den nl 
1 AT y L ka NT - Vv. 4" äl FRAM i Fb TE ” Cr Va ik / i 
Pen JE ij ET METPI AS ne [ SN Vv LR , 
Å 4 SÅ LE ån d yip. ' a 
RE vå 
4” JR OA 43 
VEU, se ale FT 
' i vc Åk FVE 
FN 
980 LUNNEFOGEL. MORMON ARCTICUS. 
av alla sjöfoglars. I Nitnssons Ornithologi står ”Plumis sicut Anatis 
mollissime utuntur', hvilket i Fn. 1858 har blivit: dunen värderas 
lika med ejderdun. 
På Vestiannaöarna fångar man en otalig mängd, drar hu- 
den av dem, hänger dem till torkning och använder dem till 
bränsle. Då fogeln lägger ägg i hålor, kan han lätt tagas i boet. 
Fångas på Grimsö i snaror. Fångsten på Färöarna och i Fin- 
marken sker på det sätt, att en man nedhissas i ett tåg eller 
helst med dubbla remmar av oxhud, hvilka fästas i en gördel 
om fångstmannen och löpa å en rulle av trä. 10—12 man hålla i 
tåget, och när fångstmannen kommer till ett passande ställe, tar han 
foglarna med en snara, fästad på ena ändan av en stång, och ägget 
med en sked, fästad på stångens andra ända. Samme fogelfängare 
nedhissas 3—4 gånger om dagen. 
foglar, som bo i fogelbergen. 
nedifrån i bergen. Fångsten är ganska farlig, vare sig att tåget 
eller. nedfallande 
Härvid fångas även andra 
På Färöarna uppstiger man även 
springer stenblock krossa mannen, FABER. 
Foglarna, men i synnerhet ungarna, kunna även uttagas med 
långa käppar, försedda med en Jernkrok; de tagas även med 
handen, ÖLAFSEN. NILSSON säger, att hvar bonde har 6—12 st. 
fogelhundar. 
endast med spetsen hängande öron och temligen slät svans. Van- 
ligtvis skickas kl. 3 f. m. en pojke eller flicka med hundarna i 
'uren', och hundarna få der sprida sig. Då en fogel kommit 
med mat till sin unge och störtat in i sitt hål, ställer hunden sig 
på lur vid öppningen, och då fogeln kommer tillbaka, hugger 
hunden honom. Men om fogeln drager sig tillbaka, kryper hun- 
den in i gången, så framt denna är tillräckligt vid, och drager 
ut fogeln. I gången blir hunden ofta biten av fogeln, och icke 
sällan får han draga sig tillbaka med oförrättadt ärende. Fångas 
Dessa äro små, smala, släthåriga med upprätta eller 
även ofta i snaror, Naumann. Flygten är mycket skarp, så att 
om man skall skjuta fogeln, måste man hålla minst 4 fot före 
honom, W. v. Wzricut. De unga foglarna gå i Norge om hösten 
in i de inre fjordarna, men de gamla skola draga till havs åt 
SV. Han är Ö. om Lindesnäs fåtalig under höst och vinter och 
kommer sällan in i Kristianiafjorden inom Dröbak; men bland 
de foglar, som fångas i fogelbergen, är denna den talrikaste, 
BartHE. LINDBLAD beskriver fogelfångst med nät vid Värö i 
Norge. 
Enligt allmänna åsigten på Färöarna hava 7 foglar gemen- 
samt en håla. HBSedan 7 st. tagits ur en håla under samma som- 
mar, utruvar den 8:de fogeln ägget. 
bodda häckplatser. En och annan förståndig man har förbättrat 
avkastningen betydligt genom att hjelpa fogeln att gräva hålor. 
Man behöver dervid endast om våren, innan fogeln kommer, skära 
ut en liten grästorva, der man vill hava hålan, resten gör fogeln 
sjelv. 
Under hvart 20:de år antager man att stor dödlighet inträffar 
bland foglarna. Vintern 1858—59 drev en stor mängd döda i 
land. De skola hava varit olika med de vanliga. Påföljande 
sommar, 1859, var fogelfångsten ringa, hvartill man ansåg att 
brist på Tobis bidrog. Under de första dagarna, efter det fogeln 
börjat rugga, äro de unga endast somliga dagar i land, men se- 
nare mera regelbundet, så att de äro 3 dagar hemma, men 4—5 
dagar borta. Man väljer nu en plats, der fogeln flyger nära 
förbi, svänger en lätt stång med nät under och bakefter fogeln. 
Man kan icke taga fogeln framifrån, emedan den då skulle som 
en kula gå genom nätet — ett tecken på den betydliga fart fo- 
geln har. Vid detta fångstsätt, som kallas 'fleining”, fångas 
endast unga foglar, och den fogel, som bär föda åt sin unge, får 
Detta gäller endast väl be- 
